КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/2671/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Південного-східне міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, викладені у листі від 17.03.2026 №04-14-10/2417, щодо повернення виконавчого документа без його виконання;
2) зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області прийняти до виконання постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 02.05.2019 №КР1146/383/АВ-КР17981383/ІП-ФС та здійснити безспірне списання коштів в сумі 4173,00 грн. з рахунків боржника – виконавчого комітету Світловодської міської ради для їх зарахування до доходу Державного бюджету України;
3) визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця від 15.04.2026 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;
4) зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області від 02.05.2019 №КР1146/383/АВ-КР17981383/ІП-ФС;
5) зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області від 02.05.2019 №КР1146/383/AB-КР17981383/ІП-ФС вчинити дії щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника - Виконавчого комітету Світловодської міської ради (код ЄДРПОУ 04055280), що не є бюджетними коштами, з метою забезпечення його реалізації та спрямування отриманих коштів до Державного бюджету України.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін.
Від відповідачів до суду надійшли письмові відзиви (а.с.49-52,66-68).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
02.05.2019 Управлінням Держпраці у Кіровоградській області винесено постанову №КР1146/383/АВ-КР1798П383/ІП-ФС про накладення штрафу у розмірі 4173,00 грн. на Виконавчий комітет Світловодської міської ради (код ЄДРПОУ 04055280).
10.06.2019 Управління Держпраці у Кіровоградській області звернулося до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про прийняття до примусового виконання даної постанови (поштове відправлення №2502204322662).
02.02.2026 на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі – Міжрегіональне управління) від органу державної виконавчої служби надійшла постанова від 12.12.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу (поштове відправлення №R067089788533) (а.с.14).
Підставою для повернення зазначено пункт 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". У постанові також зазначено, що під час проведення виконавчих дій майно боржника, на яке відповідно до закону можливо звернути стягнення, не виявлено.
05.02.2026 Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці звернулося до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області із заявою №ПС/3/2554-26 про прийняття до примусового виконання постанови від 02.05.2019 №КР1146/383/АВ- КР1798П383/ІП-ФС.
30.03.2026 Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці отримано лист Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області від 17.03.2026 №04-14-10/2417 про повернення виконавчого документа. Підставою зазначено підпункти 1, 3 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі – Порядок №845). Зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу у разі відсутності відкритих рахунків боржника в органах Казначейства, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а також у разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (поштове відправлення №2500200217896).
13.04.2026 Міжрегіональне управління звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою №ПС/3.1/7337-26 про прийняття до примусового виконання постанови від 02.05.2019 №КР1146/383/АВ-КР1798П383/ІП- ФС.
15.04.2026 Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці отримало повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Підставою зазначено пункт 9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження". Також зазначено, що, відповідно до вимог частини 2 статті 6 цього Закону, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, а також рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України (у тому числі при звільненні з такої посади) виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Позивач, не погодившись з діями відповідачів щодо повернення постанови без виконання звернувся до суду з вказаними позовними вимогами. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.
Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
У ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено: « 1. У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. 2. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. 3. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. 4. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.».
Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
У ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зазначено: « 1. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є. 2. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. …».
У п.6 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого 03.08.2011 постановою Кабінету Міністрів України №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 за №45), зазначено: « 6. У разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету). До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо). У разі коли боржник або стягувач змінив найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (для фізичної особи), за наявності підтвердних документів (змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу) орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів з рахунків такого боржника або перерахування їх на рахунок стягувача з урахуванням зміни його найменування (для юридичної особи) або прізвища, імені, по батькові (для фізичної особи). Виконавчі документи пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом України Про виконавче провадження. Строки пред`явлення виконавчих документів перериваються в разі пред`явлення їх до виконання, надання органом (посадовою особою), який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішень про стягнення коштів. Пропущені строки пред`явлення виконавчих документів суду до виконання поновлюються судом в установленому законом порядку, а рішень про стягнення коштів, прийнятих органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, - не поновлюються.».
За п.3 розділу І "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої 02.04.2012 наказом Міністерства юстиції України №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за №2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).
Враховуючи вищенаведене, рішення суду про стягнення з державного органу коштів виконується органом казначейства, а не органом державної виконавчої служби.
Суд погоджується з викладеним в оскаржуваному повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.04.2026 (а.с. 20-21).
Саме стягувач, за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду, адже повноваженнями щодо виконання таких судових рішень є саме органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Компетенцією з направлення такого документа замість стягувача орган державної виконавчої служби у спірних правовідносинах не наділений.
З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.04.2026 прийнято відповідачем-2 обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним та не підлягає скасуванню.
Підпунктом 2 пункту 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.
Також, орган Казначейства, відповідно до пункту 5 Порядку №845, під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.
Порядок безспірного списання коштів з рахунків боржника визначено пунктами 24-34 Порядку №845.
Згідно пункту 24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у п. 6 цього Порядку.
Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).
Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. (п.25 Порядку №845)
За приписами п.28 Порядку №845 орган казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.
Пунктом 29 Порядку №845 визначено, що у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.
Отже, безспірне списання коштів із боржників передбачає: звернення стягувача до органу Казначейства із заявою про прийняття виконавчого документа для виконання; прийняття заяви та доданих до неї документів, їхня реєстрація і попередній розгляд; визначення органом Казначейства кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів або направлення боржникові запиту для встановлення відповідних даних; безпосереднє списання коштів із зарахуванням їх на рахунок стягувача, а в разі відсутності коштів на рахунках боржника - направлення йому вимоги щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
Положеннями Порядку №845 на відповідача покладено обов`язок щодо вжиття всіх заходів, спрямованих на виконання рішення про стягнення коштів, а тому надіслання до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запиту для визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких буде проводитися безспірне списання коштів, із зазначенням строку надання відповіді.
Натомість, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем комплексу дій, передбачених Порядком №845, спрямованих на виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області від 02.05.2019 за №КР1146/383/АВ-КР1798П383/ІП-ФС про накладення штрафу у сумі 4173,00 грн. на виконавчий комітет Світловодської міської ради.
Відповідач-1 обмежився лише посиланням на відсутність відкритих рахунків виконавчого комітету Світловодської міської ради без вчинення дій щодо їх встановлення, як це передбачено Порядком №845 (а.с.17-18). Крім того, відповідач-1 зазначив, що виконавчий документ пред`явлено до виконання з порушенням встановленого строку, без вчинення дій встановлення чи дійсно такий строк був пропущений.
Суд наголошує, що заходи для виконання судового рішення не обмежуються самим лише ознайомленням з виконавчим документом і вимагають від органу Казначейства активних дій.
Суд звертає увагу, що положеннями частини другої статті 6 Закону України №1404-VIII чітко визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому посилання відповідача1 на те, що виконавчий лист не підлягає виконанню, органом казначейства є необґрунтованими.
Тому, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача-1 щодо повернення виконавчого документу без виконання. 
Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі №804/1469/17 та від 10.04.2019 року у справі №826/11251/18.
Відповідно до пунктів 4 та 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії або визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Зміст адміністративної юстиції ефективний судовий захист від порушень у публічно-правових відносинах.
Загальні способи звернення до адміністративного суду та захисту права у публічно-правових відносинах визначені частиною першою статті 5 та частиною другою статті 245 КАС України.
Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, така особа має право звернутися до суду та просити про їхній захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.
Органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів та забезпечують облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.
Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для відновлення порушених прав позивача зобов`язання відповідача-1 вчинити необхідні дії для примусового виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області від 02.05.2019 №КР1146/383/АВ-КР1798П383/ІП – ФС.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України, принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судові витрати не підлягають розподілу. 
Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, викладені у листі від 17.03.2026 №04-14-10/2417, щодо повернення виконавчого документа без його виконання.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 10.06.2019 №01-20-02/3237-19 про виконання постанови Управління Держраці у Кіровоградській області від 02.05.2019 за №КР1146/383/АВ-КР1789П383/ІП-ФС, з урахуванням висновків суду в даній справі.
В задоволені решти позовних вимог – відмовити.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядок встановлений ч. 6 ст. 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО