ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/14915/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І., 
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників:
позивача - Ковалика В.В.,
відповідача-1 - Юр`євої М.В.,
відповідача-2 - Муньки О.М., Юр`євої М.В.,
відповідача-3 - не з`явились,
відповідача-4 - не з`явились,
відповідача-5 - не з`явились,
відповідача-6 - не з`явились,
відповідача-7 - не з`явились,
відповідача-8 - не з`явились,
відповідача-9 - не з`явились,
відповідача-10 - не з`явились,
відповідача-11 - не з`явились,
відповідача-12 - не з`явились,
відповідача-13 - Муньки О.М., Юр`євої М.В.,
відповідача-14 - Павлової Н.Є.,
відповідача-15 - не з`явились,
відповідача-16 - не з`явились,
відповідача-17 - не з`явились,
відповідача-18 - не з`явились,
відповідача-19 - не з`явились,
відповідача-20 - не з`явились,
відповідача-21 - Муньки О.М., Юр`євої М.В.,
відповідача-22 - не з`явились,
відповідача-23 - не з`явились,
відповідача-24 - не з`явились,
відповідача-25 - не з`явились,
відповідача-26 - не з`явились,
відповідача-27 - Гаврилової О.Ю.,
відповідача-28 - Аветяна А.Г.,
відповідача-29 - не з`явились,
відповідача-30 - не з`явились,
відповідача-31 - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 (головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Демидова А.М.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 (суддя Гумега О.В.) про залишення позовної заяви без розгляду
у справі №910/14915/24
за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до 
1) ОСОБА_1 ,
2) ОСОБА_2 ,
3) ОСОБА_3 ,
4) ОСОБА_4 ,
5) ОСОБА_5 ,
6) ОСОБА_6 ,
7) ОСОБА_7 ,
8) ОСОБА_8 ,
9) ОСОБА_9 ,
10) ОСОБА_10 ,
11) ОСОБА_11 ,
12) ОСОБА_12 ,
13) ОСОБА_13 ,
14) ОСОБА_14 ,
15) ОСОБА_15 ,
16) ОСОБА_16 ,
17) ОСОБА_17 ,
18) ОСОБА_18 ,
19) ОСОБА_19 ,
20) ОСОБА_20 ,
21) ОСОБА_21 ,
22) ОСОБА_22 ,
23) ОСОБА_23 ,
24) ОСОБА_24 ,
25) ОСОБА_25 ,
26) ОСОБА_26 ,
27) ОСОБА_27 ,
28) ОСОБА_28 ,
29) ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ),
30) ОСОБА_31 ,
31) ОСОБА_32 
про стягнення 2 485 880 739,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи та оскаржуваного судового рішення.
1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі також Фонд) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою від 27.11.2024 №46-12114/24 до 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 , 7) ОСОБА_7 , 8) ОСОБА_8 , 9) ОСОБА_9 , 10) ОСОБА_10 , 11) ОСОБА_11 , 12) ОСОБА_12 , 13) ОСОБА_13 , 14) ОСОБА_14 , 15) ОСОБА_15 , 16) ОСОБА_16 , 17) ОСОБА_17 , 18) ОСОБА_18 , 19) ОСОБА_19 , 20) ОСОБА_20 , 21) ОСОБА_21 , 22) ОСОБА_22 , 23) ОСОБА_23 , 24) ОСОБА_24 , 25) ОСОБА_25 , 26) ОСОБА_33 , 27) ОСОБА_26 , 28) ОСОБА_27 , 29) ОСОБА_34 , 30) ОСОБА_28 , 31) ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), 32) ОСОБА_31 , 33) ОСОБА_32 про стягнення з відповідачів солідарно шкоди, завданої ними Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "НАДРА" (далі також ПАТ "КБ"НАДРА", Банк).
2. Позов пред`явлено Фондом як ліквідатором неплатоспроможного Банку до колишнього керівництва Банку, членів комітетів Банку з вимогами про відшкодування заподіяної шкоди в порядку частини п`ятої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тобто до пов`язаних з неплатоспроможним банком осіб у розумінні частини першої статті 52 Закону "Про банки і банківську діяльність".
3. Позовні вимоги обґрунтовано обставинами завдання ПАТ "КБ "НАДРА" та його кредиторам матеріальних збитків внаслідок протиправних дій та рішень колишніх посадових осіб Банку, а також їхньої бездіяльності, метою яких було виведення високоліквідних активів (грошових коштів) на користь юридичних осіб з сумнівною господарською діяльністю без належного забезпечення, шляхом здійснення надмірно ризикових та економічно необґрунтованих операцій, свідомо приховуючи при цьому дійсний фінансовий стан ПАТ "КБ "НАДРА" перед регулятором та не вживши адекватних та своєчасних заходів задля недопущення неплатоспроможності банківської установи.
4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 позовну заяву Фонду №46-12114/24 від 27.11.2024 (вх. №14915/24 від 04.12.2024) залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.
5. 19.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із доданими до неї документами, у тому числі позовною заявою Фонду від 16.12.2024 №46-12756/24 (уточненою із врахуванням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024) (т. 1 а.с. 125-197 т. 1).
6. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 позовну заяву Фонду залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу позовної заяви Фонду №4612114/24 від 27.11.2024 разом із додатками до цієї позовної заяви.
7. 03.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 26.02.2025 у справі №910/14915/24, у якості додатку до якої додано оригінал позовної заяви №46-12114/24 від 27.11.2024 (а.с. 1-68 т. 4) разом із доданими до неї документами.
8. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 постановлено, зокрема, звернутися до Відділу (центру) надання адміністративних послуг Козинської селищної ради з запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_7 ; звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_32 .
9. 12.03.2025 до суду від Козинської селищної ради Обухівського району Київської області надійшла інформація на запит суду, згідно з якою повідомлено суд про відсутність в реєстрі територіальної громади інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 (відповідач-7) на території населених пунктів Козинської селищної територіальної громади.
10. 31.03.2025 до суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла інформація на запит суду, згідно з якою повідомлено суд, що відповідно до Реєстру територіальної громади м. Києва інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_32 (відповідач-33) відсутня.
11. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом враховано, що в матеріалах справи наявна позовна заява Фонду від 16.12.2024 №46-12756/24 (уточнена із врахуванням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024) (т. 1 а.с. 125-197) (далі - уточнена позовна заява). Дана позовна заява містить зазначення вірних адрес місця проживання/перебування відповідачів-1, 2, 4, 5, 6, 11, 13, 15, 17, 19, 22, 27, 28, 30 з урахуванням відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.
12. Відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей, наданих на запит суду, підтверджується настання смерті фізичних осіб ОСОБА_33 (відповідач-26) та ОСОБА_34 (відповідач-29), до яких пред`явлено позовні вимоги згідно поданого позивачем позову.
13. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили, що спірні правовідносини допускають правонаступництво в частині позовних вимог до відповідача-26 та відповідача-29, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .
14. Відповідно, суд визначив зазначених у позовній заяві відповідачів-27, 28, 30, 31, 32, 33 відповідачами-26, 27, 28, 29, 30, 31.
15. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фонду в частині вимог до ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . В іншій частині позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено відповідачів у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
16. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, зважаючи на приписи частини десятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд дійшов висновку здійснювати подальший виклик відповідачів 7, 24 та 31 через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
17. 23.05.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про звернення із судовим дорученням та зупинення провадження у справі.
18. Наведене клопотання представника відповідача-2 обґрунтоване тим, що у даній справі три відповідачі є іноземними громадянами (відповідач-7 ОСОБА_7 є громадянином російської федерації, відповідач-31 ОСОБА_35 є громадянином Республіки Польща, відповідач-29 ОСОБА_29 є громадянкою Сполучених Штатів Америки), а тому їх має бути належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання шляхом вручення виклику до суду, оскільки дана справа стосується їх прав, інтересів та обов`язків.
19. 26.05.2025 до суду від представника відповідача-23 та відповідача-24 надійшло клопотання щодо повідомлення відповідача-29 та зупинення провадження у справі.
20. Наведене клопотання представника відповідача-23 та відповідача-24 обґрунтоване тим, що відповідач-29 ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) не є резидентом України, є громадянкою США, країною її проживання є США, з матеріалів справи не вбачається, що остання має станом на даний час на території України постійне місце проживання чи уповноваженого представника, тому відповідача-29 належить повідомити про час та місце розгляду даної справи у порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.
21. У підготовче засідання, призначене на 26.05.2025, з`явилися представники позивача, відповідача-1, відповідача-2, відповідача-8, відповідача-10, відповідача-11, відповідача-12, відповідача-13, відповідача-14, відповідача-21, відповідача-23, відповідача-24, відповідача-26, відповідача-28 та відповідача-30, інші учасники справи (відповідачі-3-7, 9, 15-20, 22, 25, 27, 29, 31) не з`явились.
22. Судом першої інстанції встановлено, що відповідача-29 повідомлено про дату, час і місце розгляду справи засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві.
23. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 відповідача-7 та відповідача-31 повідомлено про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
24. Суд першої інстанції протокольною ухвалою від 26.05.2025 зобов`язав представника позивача подати інформацію щодо всіх позовів, заявлених Фондом до посадових осіб ПАТ "КБ "НАДРА" з 2008 року по теперішній час в строк до наступного підготовчого засідання.
25. У підготовчому засіданні, призначеному на 26.05.2025, здійснювався розгляд клопотання представника відповідача-2 про звернення з судовим дорученням та зупинення провадження у справі.
26. Представник відповідача-2 підтримав клопотання про звернення з судовим дорученням та зупинення провадження у справі та зазначив, що відповідач-7, відповідач-29 та відповідач-31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_35 ) є громадянами іншої країни, а також наголосив, що їх має бути належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання шляхом вручення виклику до суду.
27. Представник відповідача-23 та відповідача-24 підтримав клопотання представника відповідача-2 про звернення з судовим дорученням з підстав, викладених у клопотанні представника відповідача-23 та відповідача-24, яке надійшло до суду 26.05.2025.
28. Заслухавши пояснення учасників справи, суд першої інстанції протокольною ухвалою від 26.05.2025 зобов`язав позивача надати докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 ) та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.
29. У підготовчому засіданні, призначеному на 26.05.2025, представник позивача подав клопотання про надання строку більше 45 днів для виконання вимог суду щодо надання доказів на підтвердження громадянства та місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.
30. Суд задовольнив клопотання представника позивача про надання строку більше 45 днів для виконання вимог суду щодо надання доказів на підтвердження громадянства та місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.
31. У підготовчому засіданні 26.05.2025 судом оголошено перерву до 14.07.2025 о 10:00 год.
32. 09.07.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшли додаткові пояснення до клопотання про звернення із судовим дорученням та зупинення провадження у справі.
33. 10.07.2025 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідачів та інформація на виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025.
34. 14.07.2025 до суду від представника відповідача-23 та відповідача-24 надійшла заява про залишення позову без розгляду.
35. У підготовче засідання, призначене на 14.07.2025, з`явилися представники позивача, представники відповідача-1, відповідача-2, відповідача-8, відповідача-10, відповідача-11, відповідача-13, відповідача-14, відповідача-15, відповідача-16, відповідача-18, відповідача-21, відповідача-23, відповідача-24, відповідача-26, відповідача-28, відповідача-30, а також особисто відповідач-5, інші учасники справи (відповідачі - 3, 4, 6, 7, 9, 12, 17, 19, 20, 22, 25, 27, 29, 31) не з`явились.
36. У підготовчому засіданні 14.07.2025 суд вказав, що згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 суд розглядає позовну заяву від 16.12.2024 №46-12756/24 (уточнена із врахуванням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024) та заявлені в цій позовній заяві вимоги (а.с. 125-197 т. 1).
37. Суд установив, що на виконання вимог протокольної ухвали суду від 26.05.2025 щодо з`ясування громадянства та адрес проживання відповідачів-7, 29, 31, представник позивача письмово у поданих до суду 10.07.2025 запереченнях на клопотання відповідачів та інформації на виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 повідомив суд, що на виконання протокольної ухвали суду звернувся до Державної міграційної служби України із запитом від 11.06.2025 (т. 26, а.с. 118) на отримання інформації щодо громадянства та місця проживання (реєстрації) відповідачів у справі №910/14915/24: ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 , однак Державна міграційна служба України відмовила Фонду у наданні такої інформації листом від 27.06.2025.
38. Натомість суд зазначив, що не зобов`язував позивача звертатись до Державної міграційної служби України із запитом на отримання інформації щодо відповідачів у справі №910/14915/24, що підтверджується технічним записом судового засідання від 26.05.2025.
39. Технічний запис судового засідання від 26.05.2025 свідчить, що суд зобов`язав позивача надати інформацію щодо відповідачів, які можливо не є громадянами України (йшлося про відповідачів-7, 29, 31) з відповідних реєстрів, яка б однозначно свідчила, яке громадянство мають такі відповідачі і за якою адресою вони проживають, для того, щоб суд мав можливість вчинити інші процесуальні дії, зокрема щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час і місце розгляду даної справи.
40. Враховуючи, що позивач не виконав вимоги протокольної ухвали від 26.05.2025, суд дійшов висновку повторно зобов`язати позивача виконати вимоги цієї ухвали у строк до 01.09.2025.
41. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2025 призначено підготовче засідання у справі на 08.09.2025 о 09:40 год., повторно зобов`язано позивача: виконати вимоги протокольної ухвали суду від 26.05.2025, а саме надати докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31, та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.
42. Станом на 05.09.2025 суд установив, що позивач не виконав вимоги протокольної ухвали суду від 26.05.2025, а саме не надав докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31, та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.
43. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025 позовну заяву у справі №910/14915/24 залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:
- зазначити українською мовою вірне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29;
- зазначити належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );
- надати докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );
- надати докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_36 ) на належну адресу їх місця проживання чи перебування.
44. 05.09.2025 до суду від позивача надійшла заява щодо виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 та ухвали суду від 22.07.2025 (вих. 46-8152/25 від 04.09.2025, т. 28, а.с. 169-170). Згідно з наведеною заявою позивач повідомив суд, що:
- на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 позивачем було надано до суду копію паспорту відповідача ОСОБА_29 , та копію листа Національного банку України від 19.12.2023 на підтвердження адреси даного відповідача (а.с. 211-214 т. 1);
- позивачем було надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує останню відому адресу проживання відповідача - ОСОБА_7 (а.с. 217-220 т. 1), копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, в якому містилася остання відома для Фонду адреса місця проживання відповідача - ОСОБА_37 (а.с. 237-238 т. 1);
- позивач вважає, що під час подання позовної заяви у справі №910/14915/24 ним було дотримано вимоги статті 162 ГПК, вказана стаття та інші норми ГПК не зобов`язують позивача зазначати в позові громадянство відповідачів - фізичних осіб;
- позивач вважає, що за відсутності відомостей про належне місце проживання чи перебування відповідачів фізичних осіб, суд має викликати (повідомити) їх про дату та час слухання по справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України;
- з метою виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025, позивач звернувся до Державної міграційної служби України із запитом від 11.06.2025 на отримання інформації щодо громадянства та місця проживання (реєстрації) відповідачів у справі №910/14915/24 ОСОБА_37 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_7 , однак Державна міграційна служба України відмовила Фонду у наданні такої інформації листом від 27.06.2025 (а.с. 117, 118 т. 26);
- враховуючи той факт, що Фонд не є органом, який збирає та зберігає інформацію про громадянство та зареєстроване місце проживання фізичних осіб, а Державна міграційна служба України відмовила Фонду у наданні такої інформації, позивач зазначив, що не має можливості надати інші, ніж вже надані при поданні позову докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання цих відповідачів.
45. 08.09.2025 до суду від представника відповідача-23 та відповідача-24 надійшли доповнення до заяви про залишення позову без розгляду.
46. Підготовче засідання, призначене на 08.09.2025, не відбулось у зв`язку із залишенням позовної заяви у справі № 910/14915/24 без руху.
47. 10.09.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2025 (вих. № 46-8336/25 від 09.09.2025, т. 28, а.с. 171).
48. У наведеній заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначив, що надає суду позовну заяву із вірним зазначенням ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29 ( ОСОБА_29 ) з доказами направлення її копії сторонам по справі та докази направлення позовної заяви в новій редакції з доданими до неї документами відповідачам-7, 29, 31, а саме: відповідачу-7 ОСОБА_7 на адресу: АДРЕСА_1 ; відповідачу-29 ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) на адресу: "45243 OHIO США", відповідачу-31 ОСОБА_38 на адресу: АДРЕСА_2 ).
49. Позивач зазначив, що наявні у позивача документи (їх було зазначено у заяві позивача щодо виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 та ухвали суду від 22.07.2025), які підтверджують останнє відоме позивачу місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 ) вже надані суду та залучені до матеріалів справи.
50. В іншій частині заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, подана до суду 10.09.2025, повністю повторює зміст заяви позивача щодо виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 та ухвали суду від 22.07.2025. У заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач наголошує, що не має можливості надати інші, ніж вже надані при поданні позову докази, які підтверджують місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31.
51. Враховуючи, що позивач у заяві про усунення недоліків зазначив вірне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29 ( ОСОБА_29 ), суд визначив, що відповідачем-29 у справі №910/14915/24 є ОСОБА_29 .
52. Проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2025 (вих. № 46-8336/25 від 09.09.2025) та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025, в такій частині:
- зазначити належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );
- надати докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );
- надати докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам -7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_36 ) на належну адресу їх місця проживання чи перебування.
53. Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.09.2025 у справі №910/14915/24, яка Північним апеляційним господарським судом залишена без змін постановою від 28.01.2026, позов Фонду залишив без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 ГПК.
54. Ухвала суду першої інстанції про залишення позову Фонду без розгляду мотивована таким:
- ураховуючи обставини даної справи, а саме наявну в матеріалах справи інформацію про те, що відповідачі-7, 29, 31, які 16 (шістнадцять) років тому працювали у банку в Україні, є громадянами інших держав, за відсутності при цьому в матеріалах справи доказів наявності зв`язку таких відповідачів з Україною (відсутні відомості про здійснення реєстрації в Україні, підприємницької діяльності в Україні або працевлаштування в Україні), суд доходить висновку про відсутність підстав стверджувати, що відповідачі-7, 29, 31 можуть об`єктивно передбачити судовий розгляд за їх участю в Україні та слідкувати за оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України;
- повідомлення відповідачів-7, 29, 31 про дату та час слухання по справі лише через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як на цьому наполягає позивач, хоча і закріплене на законодавчому рівні (частина десята статті 176 ГПК), втім враховуючи обставини даної справи, не вважається належним, оскільки розміщення інформації саме в такий спосіб не є передбачуваним для відповідачів-7, 29, 31, не створює можливості для відповідачів-7, 29, 31 дізнатися про рішення, яке потенційно може впливати на їх права;
- проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2025 (вих. № 46-8336/25 від 09.09.2025) та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025 недоліки позовної заяви у справі № 910/14915/24 позивачем у повному обсязі не усунуто;
- усунення позивачем не всіх недоліків, що були зазначені в ухвалі суду від 05.09.2025, тобто часткове усунення недоліків, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні статей 174, 176 ГПК, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.
55. Постанова апеляційного суду, якою залишена без змін ухвала Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі №910/14915/24, мотивована таким:
- колегія суддів звертає увагу, що належне повідомлення учасника справи, відповідача має суттєве значення для забезпечення справедливого процесу, ухвалення законного та обґрунтованого рішення та у разі задоволення позову - його належного виконання;
- Верховний Суд у постановах від 29.04.2022 у справі №905/830/21 та від 21.12.2022 у справі №905/947/21 зазначав, що відсутність формального повідомлення відповідачів-нерезидентів, створює ризики подальшого скасування рішення або може стати підставою для відмові у визнанні та примусовому виконанні таких рішень за кордоном. Якщо суд, керуючись національним законодавством, певними міркуваннями та доводами, не дотримається встановленого Конвенцією формального порядку повідомлення всіх відповідачів, це може призвести до неможливості визнання та примусового виконання рішення суду за кордоном (у країні місцезнаходження відповідача чи його майна);
- позивач має докласти розумних зусиль для пошуку місця проживання/перебування відповідача - нерезидента на момент звернення з позовом (його актуальної адреси), а не просто констатувати, що йому невідомо це місцезнаходження;
- законодавство та судова практика інших країн, які дозволяють повідомлення відповідача, місце проживання чи місцезнаходження якого позивачу невідоме, шляхом публікації оголошення, тим не менше покладають на позивача попередній (мінімальний) обов`язок виконати певні дії з пошуку актуальної адреси відповідача, зокрема звернутися з запитом до посольства чи інших компетентних органів відповідної країни, громадянином якої є відповідач, звернутися до роботодавця відповідача, опитати членів родини та знайомих відповідача (тобто осіб, яким може бути відома його поточна адреса), здійснити пошук у публічних державних реєстрах певної країни, де може знаходитися відповідач, в соціальних мережах (Facebook, LinkedIn та інших), у мережі Інтернет (зокрема у Google), спеціалізованих сайтах з пошуку осіб тощо. Чинне процесуальне законодавство України не містить таких вимог, але тим не менше, керуючись завданнями господарського судочинства, принципом добросовісності, Фонд, звертаючись з позовом в січні 2025 року, тобто через більш як 16 років після вчинених відповідачами дій, якими, на думку Фонду, завдано збитки у розмірі 2 485 880 739,63 грн, мав докласти розумних зусиль для встановлення актуальної адреси відповідачів-нерезидентів;
- колегією суддів встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачі, зокрема відповідач-2, повідомляли, що за інформацією, розміщеною на офіційних сайтах банківських установ, реєстрів юридичних осіб Margot Kahr Jacobs є членом наглядової ради AS "Regionala investiciju banka", що має місцезнаходження в Латвії та є керівником у Bank Strategy Limited, що має місцезнаходження у Великій Британії.
Також, в мережі інтернет наявна інформація про те, що ОСОБА_36 наразі очолює посаду - замісник Голови Правління, Голова ризикменеджменту АО "Народный Банк Казахстана".
Водночас колегією суддів встановлено, що після постановлення судом першої інстанції ухвали від 05.09.2025, якою було зобов`язано позивача: зазначити належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31; надати докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31; надати докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам-7, 29, 31 на належну адресу їх місця проживання чи перебування, позивач фактично не зробив жодних дій щодо перевірки інформації, розміщеної на офіційних сайтах банківських установ щодо фізичних осіб - ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) та ОСОБА_32 , а лише зазначив, що наявні у позивача документи, які підтверджують останнє відоме позивачу місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, вже надані суду та залучені до матеріалів справи;
- Верховний Суд у постанові №910/716/25 від 24.09.2025 зазначив, що якщо місцепроживання (місцезнаходження) особи невідоме, остання викликається до суду через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак, у вказаній постанові Верховний Суд також виснував, що позивач має докласти розумних зусиль для пошуку місця проживання/перебування - відповідача - нерезидента на момент звернення з позовом (його актуальної адреси), а не просто констатувати, що йому невідомо це місцезнаходження;
- як слідує з наведеного та підтверджується правовими висновками Верховного Суду, позивач мав докласти зусиль для пошуку місця проживання/перебування відповідачів - нерезидентів на момент звернення із позовом (їх актуальних адрес), зокрема направлення листів/запитів до AS "Regionala investiciju banka, Bank Strategy Limited та АО "Народный Банк Казахстана", а не просто констатувати, що йому невідоме їх місцезнаходження;
- щодо посилання апелянта на справу №910/14332/24, яка є також подібною до даної справи, то колегія суддів зазначає, що обставини у вказаній справі не є тотожними до справи №910/14915/24. У справі №910/14332/24 Фонд 12.05.2025 направив до Акціонерного товариства "Народний Банк Казахстану" лист, згідно з яким просив вжити заходів щодо інформування ОСОБА_37 про розгляд судових справ (на розгляді в Господарському суді міста Києва перебувають 4 справи, у яких відповідачем є ОСОБА_38 ), з метою його подальшої участі (представництва) в судових засіданнях та можливості здійснити захист своїх прав та інтересів в суді. Водночас в матеріалах справи №910/14915/24 відсутні докази здійснення позивачем дій щодо встановлення місцезнаходження/перебування відповідачів-7, 29, 31;
- колегія суддів погоджується із доводами відповідачів, що позивач не приклав достатніх та розумних зусиль для виконання вимоги суду першої інстанції про залишення позову без руху щодо надання інформації, яка належним чином підтверджена, щодо місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, з огляду на що місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку про залишення позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 ГПК.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.
56. Фонд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі №910/14915/24 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
57. Скаржник підставою касаційного оскарження зазначає те, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень було порушено норми процесуального права (статті 2, 122, 176 ГПК).
58. У касаційній скарзі Фонд зазначає таке:
- судами першої та апеляційної інстанцій було необґрунтовано застосовано частини одинадцяту, тринадцяту статті 176 ГПК, зокрема безпідставно залишено без розгляду позовну заяву з огляду на відсутність в матеріалах справи інформації про належне місце проживання/реєстрації відповідачів та зауважено, що дана обставина свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, які встановлені в статті 162 ГПК;
- судами було також порушено вимоги частини першої та четвертої статті 122 ГПК, у відповідності до яких у справах про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, підлягають оприлюдненню судом на офіційному веб-порталі судової влади України ухвала про відкриття провадження у справі та інформація про відкладення розгляду справи або оголошення перерви в засіданні;
- судами грубо порушено вимоги частини десятої статті 176 ГПК, згідно з якими, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України;
- хибні висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що неможливо розглядати справу за відсутності відомостей про місце перебування або реєстрації відповідачів - фізичних осіб суперечить положенням процесуального законодавства, зокрема статей 2,122,176 ГПК. Чинний ГПК встановлює суду чіткий спосіб повідомлення відповідача, який є фізичною особою, за відсутності інформації про його місця проживання (перебування), шляхом виклику такої особи як відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України;
- залишаючи позовну заяву без розгляду, суди фактично відмовились розглядати справу за позовом Фонду з надуманих мотивів, що є фактичним самоусуненням від здійснення судочинства та безпідставним перешкоджанням позивачу в захисті порушеного права;
- позивачем під час подання позовної заяви у справі №910/14915/24 було дотримано вимоги статті 162 ГПК. Крім того ні стаття 162 ГПК, ні інші норми ГПК не зобов`язують позивача зазначати в позові громадянство відповідачів - фізичних осіб. Отже, відкриваючи провадження у справі №910/14915/24, суд в ухвалі від 22.04.2025 встановив, що подана позивачем позовна заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 ГПК, а підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні;
- питання належного повідомлення відповідача, за умови відсутності інформації про його адрес, було предметом оцінки Верховного Суду в пунктах 96, 97, 98, 99 постанови від 28.10.2024 у справі №910/12955/20;
- підтверджується логічний висновок про те, що Фонд не може і не зобов`язаний знати про адреси проживання відповідачів. Натомість в якості позивача Фонд гарантування повідомляє суду в позовній заяві останню відому адресу відповідача (відповідачів), що відповідає вимогам статті 162 ГПК;
- за відсутності відомостей про належне місце проживання чи перебування відповідачів фізичних осіб, суд має викликати (повідомити) їх про дату та час слухання по справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України;
- враховуючи той факт, що Фонд не є органом який збирає та зберігає інформацію про зареєстроване місце проживання фізичних осіб, позивач не має можливості надати інші ніж вже надані при поданні позову докази, які підтверджують місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31. Тобто, судом першої інстанції до позивача були висунуті вимоги, які фактично не могли бути виконані ним, що по суті є відмовою суду у доступі Фонду до правосуддя;
- в підсумку все викладене вище надає підстави стверджувати, що залишення позовної заяви позивача без розгляду у даній справі було здійснено незаконно та призвело до безпідставного обмеження позивача в праві на доступ до правосудця, спотворило завдання господарського судочинства, що визначаються нормою частини першої статті 2 ГПК;
- постановою Верховного Суду від 24.09.2025 у справі №910/716/25 були скасовані ухвала Господарського суду міста Києва від 27.05.2025, якою залишено без розгляд позовну заяву Фонду гарантування до ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_37 про солідарне відшкодування шкоди (збитків) в порядку статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви;
- оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 та ухвала Господарського суду міста Києва від 18.09.2025, суперечать згаданим вище положенням ГПК, оскільки, серед іншого, не сприяють виконанню основного та ключового завдання господарського судочинства - ефективного захисту порушеного права і охоронюваного законом інтересу позивача.
59.  ОСОБА_28 (відповідач-28) подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
60. Відзив мотивований таким:
- керуючись приписами статей 162, 164, 172 ГПК позивач зобов`язаний зазначити у позовній заяві достовірні відомості про місце проживання відповідача та підтвердити направлення йому копії позовної заяви з додатками. Невиконання таких вимог означатиме порушення позивачем процесуального обов`язку, наслідком чого є позбавлення відповідачів права заперечувати проти позовних вимог та реалізовувати свої процесуальні права;
- для повідомлення іноземних громадян про розгляд справи встановлено окремий порядок, порушення якого свідчитиме про недотримання державою Україною її міжнародних договорів;
- суд касаційної інстанції повинен встановити чи доклав позивач розумних зусиль для пошуку та встановлення місця проживання відповідача-нерезидента та чи є такі дії достатніми. Для можливості встановлення достатності дій Фонду слід порівнювати такі дії із діями Фонду на встановлення місця проживання/перебування відповідачів нерезидентів у схожих справах (№910/716/25, №910/14332/24, №910/12969/25) за позовами Фонду про солідарне стягнення збитків з пов`язаних з Банком осіб;
- порівнюючи дії Фонду у згаданих справах та у нашій справі з урахуванням схожого складу відповідачів, можна стверджувати, що на відміну від нашої справи в інших справах Фонд сумлінно ставився до обов`язку виконати дії щодо пошуку дійсної та актуальної адреси проживання відповідачів, не зважаючи на те, що за результатами цих дій дійсні адреси встановлено не було. У нашій же справі Позивач навіть мінімальних дій, направлених на пошук адреси відповідачів, не вчинив. Тобто, чітко відслідковується різниця в обсягу вчинених дій Позивачем, направлених на пошук інформації щодо встановлення адреси проживання відповідачів, і якщо у справах №910/12969/25, №910/14332/24 значна кількість активних дій Фонду означала реальне намагання виконати обов`язок вчинити певні дії з пошуку актуальної адреси відповідачів-нерезидентів, то у нашій справі повна відсутність цих дій може означати тільки свідоме ігнорування ухвали про залишення позовної заяви без руху та нехтування обов`язку щодо зазначення актуальних адрес відповідачів-нерезидентів;
- ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції, не були обізнані про зазначені позивачем обставини щодо направлення Фондом листа на адресу Акціонерного товариства "Народний Банк Казахстану", згідно з яким Фонд просив вжити заходів інформування ОСОБА_37 про розгляд справи за його участю, а в свою чергу, окрім як усно зазначити суду апеляційної інстанції про вчинення Фондом дій, направлених на пошук дійсної адреси одного із відповідачів, не спромігся надати докази на підтвердження виконання ним таких дій;
- за наведених обставин неналежне повідомлення відповідачів нерезидентів про розгляд справи призведе до порушення їх прав бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання та безпідставного позбавлення прав, передбачених статтями 42, 46, 165 ГПК, що є порушенням основоположних принципів господарського судочинства та балансу інтересів між учасниками справи;
- позивач щодо необхідності застосування норм права у подібних правовідносинах посилається на нерелевантну судову практику.
61.  ОСОБА_27 (відповідач-27) подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
62. Відзив мотивований таким:
- позивач не виконав вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви, в тому числі не доклав жодних зусиль для пошуку місцепроживання/місцезнаходження відповідачів-7,29,31;
- Фонд у справі №910/14915/24 грубо порушив процесуальні обов`язки позивача, не надав достовірних відомостей про місце проживання/ перебування відповідачів-7, 29, 31 та докази направлення їм позовної заяви із додатками;
- відповідачі у справі №910/14915/24 неодноразово повідомляли суд та наголошували на тому, що відповідачі-7, 29, 31 є іноземними громадянами. Крім того, на даний час наявна така інформація про відповідачів-7, 29, 31 у відкритих джерелах;
- Фонд мав можливість дізнатись та надати докази щодо адреси проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31. Однак бездіяльність позивача свідчить лише про бажання формально розглянути спір та свідомо приховувати від учасників спору факт подання позову;
- 08.07.2025 у своїх запереченнях щодо клопотань відповідачів Фонд вказав, що звертався із запитом лише Державної міграційної служби України. Однак не отримав змістовної відповіді, адже до повноважень ДМС України не входить отримання інформації про іноземних осіб, які не перебувають на території України. Це вкотре свідчить про відсутність реального наміру з`ясувати місце проживання/перебування відповідачів, щоб повідомити їх про розгляд справи;
- позивач знав про те, що відповідачі-7, 29, 31 є іноземцями-нерезидентами і давно не проживають на території України, (2) однак не вчинив жодних дій та не доклав розумних зусиль для пошуку місця проживання/перебування відповідачів-7, 29, 31 на жодному етапі розгляду справи №910/14915/24;
- для повідомлення іноземних громадян про розгляд справи встановлено окремий порядок, порушення якого свідчитиме про недотримання Державою Україна її міжнародних договорів. Лише оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України інформації про розгляд справи не є достатнім для повідомлення осіб-нерезидентів, які не проживають в Україні;
- Фонд, подаючи позовну заяву в грудні 2024 року, тобто більше ніж через 15 років після вчинення відповідачами дій, якими на думку Фонду завдано збитків на 2 485 880 739,63 грн, мав докласти розумних зусиль, щоб повідомити відповідачів нерезидентів про розгляд справи;
- для того щоб перекласти на відповідачів-нерезидентів обов`язок слідкувати за розглядом справи через офіційний веб-портал судової влади, Фонд зобов`язаний першочергово повідомити іноземних осіб про наявність вимог до них: (1) в порядку досудового регулювання, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 52 шляхом направлення вимоги; (2) в порядку статті 172 ГПК шляхом направлення копії позовної заяви із додатками на адресу місця проживання/перебування;
- таким чином, доводи позивача про достатність повідомлення відповідачів-7, 29, 31 про розгляд справи №910/14915/24 лише через офіційний веб-портал судової влади України є хибними і такими, що порушують принцип рівності та справедливості господарського процесу в цілому;
- порушення позивачем вимог статей 162, 164 ГПК унеможливлює виконання судом обов`язку щодо належного повідомлення відповідачів-7, 29, 31 про розгляд справи;
- неповідомлення відповідачів або повідомлення їх за неналежними адресами (шляхом направлення паперових копій процесуальних документів) призведе до порушення їхніх прав на участь у судовому процесі. У свою чергу, це створить дисбаланс між учасниками провадження та суперечитиме основоположним принципам господарського судочинства, серед яких - змагальність, рівність сторін та забезпечення права на справедливий суд.
63.  ОСОБА_24 (відповідач-24) та ОСОБА_23 (відповідач-23) подали відзив на касаційну скаргу, в якому просять відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
64. Відзив мотивований таким:
- Фонд невірно тлумачить підстави залишення його позову без розгляду судами попередніх інстанцій, стверджуючи, що позовну заяву було залишено без розгляду з огляду на відсутність у матеріалах справи інформації про належне місце проживання/реєстрації відповідачів. З аналізу змісту оскаржуваних ухвали та постанови вбачається, що підставою для залишення позову Фонду без розгляду судом першої інстанції стало невиконання ним неодноразових вимог суду, викладених в його ухвалах, усунути недоліки позовної заяви;
- з огляду на вчинені Фондом дії та отримані ним в результаті таких дій докази у справі №910/14332/24, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові абсолютно вірно порівняв їх з повною бездіяльністю Фонду в цій справі, та дійшов вірного висновку про те, що на відміну від отриманих Фондом доказів щодо встановлення місцезнаходження/перебування відповідачів в рамках справи №910/14332/24, натомість, в матеріалах даної справи відсутні докази здійснення позивачем дій щодо встановлення місцезнаходження/перебування відповідачів-7, 29, 31;
- порівнюючи дії Фонду з виконання свого мінімального обов`язку виконати певні дії з пошуку актуальної адреси одних і тих саме відповідачів, можна констатувати, що у справі №910/12969/25 Фонд дійсно намагався виконати такий обов`язок, (що не нівелює інші суттєві дефекти позовної заяви Фонду в зазначеній справі), натомість як у цій справі Фонд цього обов`язку навіть не намагався виконати;
- щонайменше з 17.12.2025 всі вищевказані документи у Фонду вже були в наявності, і Фонд подав їх до справи №910/12969/25, проте, до матеріалів цієї справи №910/14915/24 з незрозумілих причин Фонд їх не надав, що і стало законною підставою для ухвалення судами попередніх інстанцій оскаржуваних рішень про залишення позову без розгляду. Отже, твердження Фонду про те, що позивач "не має можливості надати інші, ніж вже надані при поданні позову докази, які підтверджують місця проживання чи перебування відповідачів 7, 29, 31, спростовуються обставинами справ №910/12969/25 та №910/14332/24, в яких Фонд продемонстрував своє реальне намагання виконати мінімальний обов`язок вчинити певні дії з пошуку актуальної адреси одних і тих саме відповідачів;
- Фонд не зазначив, чому ним не було подано до суду першої інстанції доказів, в тому числі і такого листа з відповіддю на нього, на виконання ухвал суду про усунення недоліків позовної заяви в цій справі;
- Фонд не пояснює, чому він звернувся саме до Державної міграційної служби України із запитом від 11.06.2025 на отримання інформації щодо громадянства та місця проживання (реєстрації) вказаних відповідачів - іноземних громадян, при тому, що розшук іноземних громадян та встановлення їх місця проживання за кордоном не входить до компетенції Державної міграційної служби України;
- касаційна скарга не містить заперечення Фонду про те, що саме ним було порушено частини другу, третю статті 162 та пункт 1 частини першої статті 164 ГПК, що і стало правомірною підставою для залишення його позову без розгляду;
- позовна заява Фонду у даній справі була правильно залишена судами попередніх інстанцій без розгляду на підставі пунктів 4, 8 частини першої статті 226 ГПК, оскільки позивачем не було усунуто недоліки позову та не було надано витребуваних судом доказів на підтвердження громадянства та актуальних адрес проживання відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_38 та ОСОБА_29 , не надано доказів належного повідомлення таких відповідачів за актуальними адресами проживання, які є іноземними громадянами, не вжито процесуально необхідних заходів для належного з`ясування вищезазначених обставин, що грубо порушує процесуальні гарантії реалізації такими відповідачами свого права на захист;
- в зазначених Фондом в його касаційній скарзі постановах Верховного Суду, судами розглядались неподібні правовідносини, а отже, висновки, наведені в них, зазначені позивачем помилково та недоречно. В цій справі, наразі, спірним є питання, чи виконав Фонд як позивач свій мінімальний обов`язок виконати певні дії з пошуку актуальної адреси відповідачів та чи виконав він вимоги численних ухвал суду першої інстанції щодо усунення недоліків позовної заяви. Натомість в наведених позивачем постановах Верховного Суду акцентувалось на обов`язку суду розмістити відповідні оголошення на офіційному сайті судової влади України, якщо адреса відповідача не відома та на необхідності повідомлення скаржника про розгляд справи в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах. В таких постановах не досліджувалось питання виконання позивачем свого мінімального обов`язку вчинити певні дії з пошуку актуальної адреси відповідачів та питання наслідків невиконання позивачем вимог ухвал суду першої інстанції щодо усунення недоліків позовної заяви.
65.  ОСОБА_14 (відповідач-14) подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
66. Відзив мотивований таким:
- моментом звернення Фонду з позовом у даній справі є 04.12.2024 і у матеріалах справи відсутні докази докладання Фондом на 04.12.2024, момент звернення до суду з позовом, розумних зусиль аби встановити адреси відповідачів;
- суди повернули позов, бо позивач не доклав мінімальних розумних зусиль для розшуку адрес відповідачів на момент звернення з позовом. Вжиті позивачем формальні дії без реального наміру встановити актуальне місцезнаходження відповідачів свідчать про умисне ухилення позивача від виконання обов`язку повідомити суду місцезнаходження фізичних осіб відповідачів (пункту 2 частини третьої статті 162 ГПК). Такі дії призводять до того, що позивач перекладає на суд свій обов`язок з підготовки позову. Внаслідок невиконання позивачем процесуальних обов`язків саме суд має сам з`ясувати адресу, на яку направити судове рішення аби виконати обов`язок щодо надсилання копії судового рішення учасникам справи згідно з частиною третьою статі 242 ГПК;
- обов`язковість судового рішення, за умови винесення рішення на користь скаржника, стане примарою, бо неповідомлення або неналежне повідомлення відповідачів за Конвенцією - окрема підстава для відмови від виконання судового рішення України за кордоном. Така відмова має два наслідки: 1) солідарної відповідальності не настане, бо іноземці, чиї адреси Фонд до подання позову не шукав, відповідальності уникнуть через їх неналежне повідомлення; 2) авторитет судової влади України буде поставлено під сумнів, бо судочинство за формальною ознакою без реальної участі очевидно не засноване на верховенстві права;
- доводи позивача про достатність повідомлення іноземців лишень на сайті в силу частин першої та четвертої статті 122 ГПК вже були предметом дослідження Верховного Суду у справі №910/716/24 у постанові від 24.09.2025, де у пунктах 58-60 Верховний Суд наголосив, що формальне повідомлення учасника справи про засідання має велике значення задля забезпечення виконання судового рішення за кордоном за Конвенцією. Саме по собі оголошення про судове засідання на сайті суду не підміняє обов`язку позивача докласти мінімальних зусиль задля пошуку адрес відповідачів на момент звернення до суду з позовом;
- безпідставними є доводи позивача про необґрунтоване застосування судами нижчих інстанцій частини одинадцятої та частини тринадцятої статті 176 ГПК. Річ у тім, що у суду першої інстанції не залишилось вибору іншого, окрім як повернути позов, коли позивач 10.09.2025 повторно подав ідентичний позов замість усунення недоліків (надання доказів докладання достатніх зусиль щодо розшуку актуальних адрес відповідачів-іноземців на момент звернення до суду з позовом);
- позивач щодо необхідності застосування норм права у подібних правовідносинах посилається на нерелевантну судову практику;
- ГПК покладає на позивача обов`язок повідомити суду саме місцезнаходження відповідача, а не останню відому адресу. При чому, якщо позивачу така адреса не відома, то позивач має про це зазначити у позові аби таку обставину суд врахував при виконанні частини п`ятої статті 242 ГПК (вручення судового рішення судом учасникам справи поштою);
- аби уникнути перекладання позивачем на суд обов`язку готувати позов, позивач має навести у позовній заяві вичерпний перелік вжитих конкретних заходів з метою дійсного встановлення місцезнаходження відповідача-фізичної особи саме на момент звернення до суду. Адже, подання нових доказів з пропуском строку має бути обґрунтоване учасником справи. А у даній справі позивач жодного разу не обґрунтував подання доказів з пропуском строку. Таким чином склалася ситуація, де позивач усуває недоліки позовної заяви, допущені ще 04.12.2024 аж до теперішньої дати, 20.03.2026. Інакше, у справі постає виключна правова проблема: чи є диспозитивним розгляд, де позивач може перекласти свій обов`язок готувати позов на суд, а потім без пояснення причин усувати недоліки позову з 04.12.2024 аж до теперішньої дати, 20.03.2026;
- інша виключна правова проблема у даній справі формулюється наступним чином: чи може суд забезпечити дійсно справедливість, рівність та реальність виконання судового рішення, якщо таке негативне для відповідачів судове рішення буде? Яким чином, у випадку негативного для відповідачів судового рішення, суд запрограмує реальне солідарне стягнення з відповідача-іноземця у інших юрисдикціях, якщо з першої інстанції відомо про неналежне повідомлення такого відповідача-іноземця;
- відповідач-14 вважає, що такий розгляд справи не забезпечує реальне солідарне стягнення, у випадку негативного судового рішення для відповідачів. Відповідачі іноземці неналежно повідомлені, як наслідок, є всі підстави для невиконання судового рішення щодо стягнення з них коштів у інших юрисдикціях, якщо таке негативне судове рішення буде. На практиці, за умови негативного для відповідачів результату судового розгляду, Фонд буде стягувати кошти з тих відповідачів, хто добросовісно приймав участь у судовому розгляді. Тобто добросовісне виконання процесуальних обов`язків призведе до реального погіршення правового становища таких відповідачів: адже на таких добросовісних відповідачів буде перерозподілено солідарний тягар тих відповідачів-іноземців, кого не знайдуть, бо Фонд з 04.12.2024 нічого сам реально не зробив аби їх знайти;
- Фонд не позбавлений права звернутися з новим позовом. Одначе, Фонд замість того аби подати позов по закону з урахуванням висновків Верховного Суду щодо подібних правовідносин оскаржує законні судові рішення і оповідає про нібито перешкоди у доступі до правосуддя, які по факту сам собі створив, коли не доклав розумних зусиль 04.12.2024 аби знайти актуальні адреси відповідачів-іноземців.
67.  ОСОБА_2 (відповідач-2) подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
68. Відзив мотивований таким:
- не дивлячись на регламентовані положення Закону щодо реєстрації місця проживання (перебування) іноземця, позивач у позові не зазначив місце проживання чи перебування ОСОБА_37 та ОСОБА_7 , а вказана адреса відповідачів-7, 31 як боржників, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, не є належними відомостями у розумінні вказаних положень закону та статті 162 ГПК;
- відповідачі-7, 29, 31 не будуть повідомлені судом про наявність судового процесу у даній справі за їх участі, що фактично не забезпечить відповідачам подальшу можливість на власний розсуд користуватися своїми процесуальними правами, а тому права відповідачів, у разі їх неповідомлення або повідомлення на неналежну адресу (шляхом направлення паперових копій процесуальних документів), будуть порушені, що також призведе до порушення основоположних принципів господарського процесу та забезпечення балансу між усіма учасниками провадження;
- позивач визначив відповідачами-7, 29, 31 у справі ОСОБА_7 , який є громадянином російскої федерації, ОСОБА_29 , який є громадянином Сполучених Штатів Америки та ОСОБА_32 , який є громадянином Республіки Польща та нерезидентом України. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності у вказаних відповідачів посвідки на постійне чи тимчасове проживання в Україні, здійснення господарської діяльності на території України чи декларування/реєстрації місця проживання в Україні. Навпаки, судами встановлено, що остання адреса, зазначена у позові, не відповідає фактичному місцю проживання чи перебування відповідачів;
- позивач, незважаючи на пряму вказівку суду першої інстанції в ухвалі від 05.09.2025 про необхідність усунення недоліків, не забезпечив належне повідомлення відповідачів-нерезидентів у спосіб, визначений чинним законодавством та міжнародними договорами України. Позивач лише обмежився повторним направленням процесуальних документів на застарілу адресу у м. Києві, яка не підтверджена жодними актуальними даними;
- позивач, достеменно знаючи про наявність у відповідачів статусу нерезидентів, жодним чином не реалізував процесуальну можливість повідомлення цих осіб у спосіб, визначений міжнародними договорами України, зокрема Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), до якої Україна приєдналася 19.10.2000 , що має істотне юридичне значення для вирішення питання належного повідомлення про відкриття провадження у справі та виклик у судове засідання;
- позивач, до звернення з позовом до суду, навіть не намагався з`ясувати чи є ОСОБА_7 , ОСОБА_29 та ОСОБА_38 громадянами України, чи перебувають вони в Україні, коли виїхали за межі України, до якої країни та громадянами якої країни вони являються. Саме в результаті такої бездіяльності позивача, Господарський суд м. Києва ухвалою від 05.09.2025 у справі №910/14915/24 залишив позов Фонду без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У даній ухвалі суд чітко зазначив, що відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_29 та ОСОБА_37 має бути належним чином повідомлено про дату судового засідання та надіслано їм копію позовної заяви з доданими до неї документами у порядку та спосіб, визначений законодавством. Проте, позивач, нехтуючи вимогами ухвали Господарського суду м. Києва від 05.09.2025, лише повторно надіслав ОСОБА_7 , ОСОБА_29 та ОСОБА_39 копію позовної заяви з додатками на ту ж саму поштову адресу, яка зазначена ним у позовній заяві, що призвело до фактичного невиконання вимог суду, зазначених в ухвалі про залишення позову без руху;
- у межах даної справи дії позивача є прикладом явної процесуальної недобросовісності та зловживання правом на судовий захист. Позивач, подаючи позов, свідомо не вжив елементарних заходів для з`ясування статусу відповідачів як нерезидентів, не виконав обов`язку щодо належного повідомлення останніх у порядку, передбаченому міжнародними договорами України;
- постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник, стосуються неподібних правовідносин.
69.  ОСОБА_40 (відповідач-30) подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
70. Відзив мотивований таким: 
- у тому разі, коли позивач, розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд, не вчиняє жодних дій з виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, він має розуміти невідворотність настання для нього негативних процесуальних наслідків, а протилежна сторона вправі очікувати на дотримання судом вимог процесуального закону - залишення позову без розгляду у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом;
- суд апеляційної інстанції, залишаючи ухвалу без змін, вірно встановив, що залишення позову без розгляду спричинене саме бездіяльністю позивача, яка полягала в тому, що останнім не докладено розумних зусиль для пошуку місця проживання/перебування - відповідачів - нерезидентів на момент звернення з позовом (його актуальної адреси), порівняно з діями того ж позивача - Фонду в інших аналогічних справах;
- дії позивача у судовому процесі не були спрямовані на активне сприяння швидкому та всебічному розгляду справи. Позивачем не вчинено жодних дій щодо пошуку актуальних адрес місцезнаходження відповідачів. Усю інформацію надавали відповідачі, однак і тут вона була проігнорована позивачем;
- Фондом у цій справі не було надано жодних доказів вчинення ним навіть мінімальних дій, спрямованих на виконання вимог суду: не надано копію паспорта ОСОБА_37 ; не надано листа від 12.05.2025 , скерованого на адресу АТ "Народний Банк Казахстану" і відповіді на нього; не вчинено дій щодо направлення листів/запитів до AS "Regionala investiciju banka, Bank Strategy Limited". Вказане порушення (бездіяльність) позивача безпосередньо впливає на обов`язок суду щодо належного повідомлення учасників судового процесу (вказаних відповідачів) за належною адресою про дату, час і місце розгляду даної справи;
- наведені скаржником положення законодавства щодо виклику в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України не регулюють питання повідомлення іноземних осіб, оскільки не має гарантій, що іноземна особа, перебуваючи в іншій країні, має доступ до веб-сайту судової влади України, може вільно його відкрити і користуватись ним, не застосовуючи VPN, володіє українською мовою, чи взагалі має обов`язок відслідковувати наявність судових спорів щодо неї, коли минуло вже більше 20 років з моменту спірних правовідносин. Застосування таких механізмів повідомлення, зокрема щодо осіб, які перебувають на території країни агресора, з якою Україна перебуває у стані війни, наразі виправдана, однак не може застосовуватись до повідомлення інших нерезидентів (громадян США, Польщі тощо) з якими Україна залишається в правовому полі;
- предметом спору у даній справі є стягнення збитків солідарно з усіх відповідачів, а у випадку неналежного повідомлення усіх відповідачів нерезидентів, у разі прийняття рішення про задоволення позову, таке рішення не буде виконане на території країни - відповідача. Це призведе і до порушення прав інших відповідачів при солідарному стягненні, і до неможливості зворотної вимоги (регресу) до інших боржників.
71. У судовому засіданні, що відбулося 01.04.2026, колегія суддів дійшла висновку про необхідність в оголошенні перерви.
72. 23.04.2026 від Фонду надійшли письмові пояснення в яких він зазначає про здійснені ним дії щодо з`ясування належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 та надає відповідні докази на вчинення таких дій.
73. 26.04.2026 від ОСОБА_14 надійшла заява, в якій відповідачка просить залишити без розгляду письмові пояснення Фонду від 23.04.2026 оскільки надання у справу нових доказів на стадії касаційного перегляду справи не відповідає положенням ГПК.
74. Щодо додаткових пояснень Фонду Суд зазначає наступне.
75. Частинами першою, другою статті 300 ГПК встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
76. З огляду на викладене, оскільки зміст письмових пояснень Фонду зводиться до наведення ним нових обставин справи №910/14915/24 щодо вчинених Фондом дій для з`ясування належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, які не зазначались під час розгляду справи в суді першої інстанції, та надання на підтвердження таких дій нових доказів, колегія суддів не враховує додаткові пояснення, а також додаткові докази, подані на стадії касаційного перегляду справи, адже це виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Позиція Верховного Суду.
Щодо доводів про порушення судами вимог процесуального законодавства.
77. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 162 ГПК позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. 
78. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 164 ГПК до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. 
79. Відповідно до частини першої статті 172 ГПК позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. 
80. Такі приписи зазначених норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (пункти 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 7, 13 ГПК, згідно з якими правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
81. Статтею 365 ГПК встановлено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
82. Звертаючись з цим позовом до суду, Фонд визначив ряд відповідачів, які, на його думку, мають нести солідарну відповідальність за завдані банку збитки. Одними з таких відповідачів є ОСОБА_7 (відповідач-7), ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) (відповідач-29) та ОСОБА_35 (відповідач-31). 
83. Господарський суд міста Києва здійснив запити до Єдиного державного демографічного реєстру для встановлення місця проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_37 , на які 10.12.2024 отримав відповідь №955326 з Єдиного державного демографічного реєстру про те, що ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), в реєстрі не знайдено, а також 10.12.2024 отримав відповідь №954579 з Єдиного державного демографічного реєстру про те, що ОСОБА_37 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в реєстрі не знайдено. 
84. Від Козинської селищної ради Обухівського району Київської області надійшла інформація про відсутність в реєстрі територіальної громади інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 (відповідач-7) на території населених пунктів Козинської селищної територіальної громади (а.с. 23 т. 17). 
85. 31.03.2025 до суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла інформація про те, що відповідно до Реєстру територіальної громади м. Києва інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_32 (відповідач-31) відсутня.
86. З огляду на наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного державного демографічного реєстру та інформацію, надану суду органами з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені позивачем у позовній заяві адреси місця проживання (перебування) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_37 ( АДРЕСА_2 ), не відповідають дійсності.
87. Крім того суди встановили, що копія паспорта ОСОБА_29 була надана позивачу Національним банком України у якості додатку до листа № 27-0007/93438/КФ від 19.12.2023 (а.с. 211-216 т. 1), тобто фактично за рік до звернення позивача з даним позовом до суду у грудні 2024. Крім того, наведений паспорт містить відомості про дату його видачі 14.08.2006 та дату закінчення 13.08.2016.
88. Водночас відповідачі у справі №910/14915/24 неодноразово повідомляли суд та наголошували на тому, що відповідачі-7, 29, 31 є іноземними громадянами, які не перебувають на території України.
89. З огляду на викладене, суд першої інстанції протокольною ухвалою від 26.05.2025 зобов`язав позивача надати докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання цих відповідачів, для того, щоб суд мав можливість вчинити інші процесуальні дії, зокрема щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час і місце розгляду даної справи.
90. Фонд 10.07.2025 надав до суду інформацію на виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025, в якій повідомив, що він звернувся до Державної міграційної служби України із запитом від 11.06.2025 на отримання інформації щодо громадянства та місця проживання (реєстрації) зазначених відповідачів, однак Державна міграційна служба України відмовила Фонду в наданні такої інформації (лист від 27.06.2025).
91. Втім, такі дії позивача не є належним підтвердженням виконання вимог суду, оскільки надання інформації про місце проживання іноземних громадян за кордоном не належить до повноважень Державної міграційної служби України, тому таке звернення не мало б наслідком надання Фондом необхідної суду інформації. Крім того, суд не зобов`язував позивача звертатись до Державної міграційної служби України із запитом на отримання інформації щодо відповідачів у справі №910/14915/24, що підтверджується технічним записом судового засідання від 26.05.2025.
92. Оскільки Фонд не виконав вимоги протокольної ухвали суду від 26.05.2025, суд повторно ухвалою від 22.07.2025 зобов`язав позивача надати докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідачів-7, 29, 31 та докази на підтвердження їх зареєстрованого місця проживання. 
93. Однак, позивач не виконав вимоги суду, не надав доказів, які підтверджують офіційне громадянство цих відповідачів та доказів на підтвердження їх зареєстрованого місця проживання за межами України, обмежившись повідомленням про те, що всі наявні у позивача документи, які підтверджують останнє відоме йому місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, вже були надані суду та долучені до матеріалів справи.
94. З огляду на це Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.09.2025 позовну заяву у справі №910/14915/24 знову залишив без руху, встановив позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: - зазначити українською мовою вірне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29; - зазначити належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31; - надати докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31; - надати докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам-7, 29, 31 на належну адресу їх місця проживання чи перебування.
95. Втім Фонд не зазначив про вчинення ним будь-яких дій з метою виконання вимог суду та отримання нових доказів щодо обставин з`ясування громадянства відповідачів-7, 29, 31 та їх місця проживання чи перебування за межами України, знову вказавши про те, що всі наявні у позивача документи, які підтверджують останнє відоме йому місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 вже були надані суду та залучені до матеріалів справи.
96. Отже, незважаючи на неодноразові вимоги суду про необхідність вчинення позивачем дій, спрямованих на встановлення громадянства відповідачів-7, 29, 31, а також їх місця проживання чи перебування за межами України, для того, щоб суд мав можливість перевірити доцільність можливого повідомлення цих осіб за правилами міжнародних нормативних актів та вчинити відповідні процесуальні дії, Фонд не вчинив жодних дій, спрямованих на встановлення зазначених обставин та виконання вимог суду, натомість послідовно зазначав про необхідність повідомлення відповідачів-7, 29, 31 лише у спосіб розміщення повідомлення на веб-порталі судової влади України. 
97. У тому разі, коли позивач, розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд, не вчиняє жодних дій з виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, він має розуміти невідворотність настання для нього негативних процесуальних наслідків, а протилежна сторона вправі очікувати на дотримання судом вимог процесуального закону - залишення позову без розгляду у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом та невиконання вимог суду. 
98. Колегія суддів враховує, що у Верховний Суд в постанові №910/716/25 від 24.09.2025 зазначив, що якщо місцепроживання (місцезнаходження) особи невідоме, остання викликається до суду через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України.
99. Однак, у вказаній постанові Верховний Суд також виснував, що належне повідомлення учасника справи, відповідача має суттєве значення для забезпечення справедливого процесу, ухвалення законного та обґрунтованого рішення та у разі задоволення позову - його належного виконання, а також, що позивач має докласти розумних зусиль для пошуку місця проживання/перебування - відповідача - нерезидента на момент звернення з позовом (його актуальної адреси), а не просто констатувати, що йому невідомо це місцезнаходження.
100. Так, відповідно до частин першої та другої статті 2 ГПК завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
101. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, обов`язковість судового рішення, неприпустимість зловживання процесуальними правами (частина третя статті 2 ГПК).
102. Верховний Суд неодноразово зазначав, що добросовісність є однією із основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України). Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Дії учасників цивільних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
103. Законодавство та судова практика інших країн, які дозволяють повідомлення відповідача, місце проживання чи місцезнаходження якого позивачу невідоме, шляхом публікації оголошення, тим не менше покладають на позивача попередній (мінімальний) обов`язок виконати певні дії з пошуку актуальної адреси відповідача, зокрема звернутися з запитом до посольства чи інших компетентних органів відповідної країни, громадянином якої є відповідач, звернутися до роботодавця відповідача, опитати членів родини та знайомих відповідача (тобто осіб, яким може бути відома його поточна адреса), здійснити пошук у публічних державних реєстрах певної країни, де може знаходитися відповідач, в соціальних мережах (Facebook, LinkedIn та інших), у мережі Інтернет (зокрема у Google), спеціалізованих сайтах з пошуку осіб тощо.
104. Чинне процесуальне законодавство України не містить таких вимог, але тим не менше, керуючись завданнями господарського судочинства, принципом добросовісності, Фонд, звертаючись з позовом в листопаді 2024 року, тобто через 16 років після вчинених відповідачами дій, якими, на думку Фонду, банку завдано збитки у розмірі 2 485 880 739,63 грн, мав докласти розумних зусиль для встановлення актуальної адреси відповідачів-нерезидентів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.09.2025у справі №910/716/25).
105. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачі, зокрема відповідач-2, повідомляли, що відповідачі-7, 29, 31 є іноземними громадянами, які не перебувають на території України, а також, що за інформацією, розміщеною на офіційних сайтах банківських установ, реєстрів юридичних осіб Margot Kahr Jacobs є членом наглядової ради AS "Regionala investiciju banka", що має місцезнаходження в Латвії та є керівником у Bank Strategy Limited, що має місцезнаходження у Великій Британії.
106. Також, в мережі інтернет наявна інформація про те, що ОСОБА_36 наразі очолює посаду - замісник Голови Правління, Голова ризикменеджменту АО "Народный Банк Казахстана".
107. Водночас, як встановив апеляційний суд, незважаючи на повідомлення відповідачами такої інформації та неодноразові вимоги суду першої інстанції про необхідність вчинення Фондом дій, спрямованих на її перевірку, з`ясування обставин громадянства відповідачів-7, 29, 31 та встановлення їх місця проживання чи перебування, Фонд, під час розгляду справи №910/14915/24 у суді першої інстанції, не повідомляв суд про вчинення ним будь-яких дій щодо направлення листів/запитів до AS "Regionala investiciju banka, Bank Strategy Limited та АО "Народный Банк Казахстана", чи вчинення інших дій з метою встановлення громадянства відповідачів-7, 29, 31 та їх місцезнаходження.
108. Відповідно, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що у спірних правовідносинах така поведінка Фонду не була у повній мірі спрямована на досягнення завдань господарського судочинства.
109. Крім того у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
110. У випадках, коли встановити місце проживання особи складно, прийнятним вважається публічний виклик через пресу або веб-сайт, проте такі способи повідомлення можуть застосовуватися у виключних випадках, якщо спроби визначити місце знаходження особи виявилися безрезультатними (див рішення ЄСПЛ сайт Dilipak and Karakaya v. Turkey, № 7942/05, 24838/05, 09 January 2018). Повідомлення учасників справи про ухвалене рішення, зроблене лише в електронній формі (в тому числі розміщення в мережі Інтернет), вважається належним, якщо викладення інформації саме в такий спосіб є передбачуваним, тобто закріпленим на законодавчому рівні, послідовним, доступним для чималої кількості осіб і зрозумілим, тобто створює можливість для особи дізнатися про рішення, яке потенційно може впливати на її права. В той же час, враховуючи принцип пропорційності, мають також враховуватися обставини справи, що свідчать про відсутність доступу до комп`ютеру чи мережі Інтернет, комп`ютерну неграмотність та інші, що не дозволили отримати доступ до потрібного рішення (див. рішення Stichting Landgoes Steenbergen and Others v. Netherlands, no. 19732/17, 16 February 2021).
111. Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини даної справи, а саме наявну в матеріалах справи інформацію про те, що відповідачі-7, 29, 31, які 16 років тому працювали у банку в Україні, можливо є громадянами інших держав, за відсутності при цьому в матеріалах справи доказів наявності зв`язку таких відповідачів з Україною (відсутні відомості про здійснення реєстрації в Україні, підприємницької діяльності в Україні або працевлаштування в Україні), відсутні підстави стверджувати, що відповідачі-7, 29, 31 можуть об`єктивно передбачити судовий розгляд за їх участю в Україні та слідкувати за оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України.
112. Отже, повідомлення відповідачів-7, 29, 31 про дату та час слухання у справі лише через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як на цьому наполягає позивач, хоча і закріплене на законодавчому рівні (частина десята статті 176 ГПК), втім, враховуючи обставини даної справи, таке повідомлення забезпечить дотримання принципу змагальності сторін принаймні після спроби визначити актуальне місце знаходження відповідачів-7, 29, 31 та їх повідомлення про ініціювання Фондом цього судового провадження.
113. З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що позивач не доклав достатніх та розумних зусиль для виконання вимог суду першої інстанції щодо з`ясування і надання актуальної інформації про місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов Фонду без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 ГПК.
Щодо доводів про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у інших справах.
114. У касаційній скарзі Фонд зазначає, що питання належного повідомлення відповідача за умови відсутності інформації про його адресу було предметом оцінки Верховного Суду в постанові від 28.10.2024 у справі №910/12955/20 де Суд, зокрема, зазначив про належне повідомлення відповідача у спосіб опублікування судом оголошення на вебсайті "Судова влада України" про призначення справи до судового розгляду. Скаржник вказує, що суди безпідставно не врахували висновки Верховного Суду, викладені у вказаній справі.
115. Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи Фонду, оскільки обставини справи №910/12955/20 та справи №910/14915/24 є відмінними.
116. Так, у справі №910/12955/20 Верховний Суд виходив із встановлених фактів, що: 
- відповідач мав посвідку на постійне проживання в Україні;
- здійснював господарську діяльність як фізична особа - підприємець на території України;
- у договорі про надання правової допомоги зазначив адресу місця проживання в Україні, яка підтверджувалася офіційними документами.
Отже, висновки про належне повідомлення відповідача у спосіб розміщення оголошення на сайті "Судова влада України" у вказаній справі стосуються обставин, коли іноземець має зв`язок з Україною, правовий статус особи, яка має право постійно проживати в Україні та здійснював на її території господарську діяльність.
117. Водночас у справі №910/14915/24 суди встановили, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачі-7, 29, 31 мають зв`язок з Україною (відсутні відомості про здійснення реєстрації в Україні, підприємницької діяльності в Україні або працевлаштування в Україні). Натомість врахували, що за повідомленнями учасників справи №910/14915/24, відповідачі-7, 29, 31 є нерезидентами України, які відповідно до відкритих даних перебувають за її межами та займають керівні посади в банках інших країн та іноземних компаніях.
118. Щодо посилання Фонду на справу №910/14332/24, яка є подібною до справи №910/14915/24, то колегія суддів зазначає, що обставини у вказані справі не є тотожними до справи №910/14915/24.
119. Так, в постанові Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі №910/14332/24 зазначено, що:
"За повідомленням Фонду, у травні 2025 року йому стало відомо, що ОСОБА_41 на даний час працює в іноземній компанії, що зареєстрована та знаходиться на території іншої держави.
За даними офіційного сайту Акціонерного товариства "Народний Банк Казахстану" (Республіка Казахстан, А26М3К5, м. Алмати, пр. Аль-Фараби, буд. 40, e-mail: info@halykbank.kz), розміщена інформація про те, що ОСОБА_38 є Членом Правління, заступником Голови Правління, та Головою ризик-менеджменту названого банку.
12.05.2025 Фонд направив до Акціонерного товариства "Народний Банк Казахстану" лист, згідно якого просив вжити заходів щодо інформування ОСОБА_37 про розгляд судових справ (на розгляді в Господарському суді міста Києва перебувають 4 справи у яких відповідачем є ОСОБА_38 ), з метою його подальшої участі (представництва) в судових засіданнях та можливості здійснити захист своїх прав та інтересів в суді.
У відповідь на вказаний лист Акціонерне товариство "Народний Банк Казахстану" повідомило, що законодавство республіки Казахстану не зобов`язує роботодавців повідомляти своїх працівників по зверненнях іноземних організацій щодо участі в розгляді судових справ в іноземній держав. Звернення Фонду залишено товариством без розгляду.".
120. З огляду на зазначені обставини та надані Фондом докази, при вирішенні спору у справі №910/14332/24 суди і вказали, що Фондом було здійснено певні дії з пошуку актуальної адреси відповідача. 
121. Натомість, як встановив апеляційний суд при вирішенні справи №910/14915/24, в матеріали цієї справи Фонд не надав жодних доказів щодо вчинення ним дій для встановлення актуального місцезнаходження/перебування відповідачів-7, 29, 31 за межами України, у тому числі й тих, що були долучені до справи №910/14332/24.
122. У постановах Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №913/768/21 та від 19.08.2024 у справі №916/1489/22 перед Судом постало питання щодо належного повідомлення учасника справи, який знаходився на окупованій території та застосування підпункту 21 пункту 1 розділу ХI "Перехідні положення" ГПК та частини першої статті 12-1 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно, обставини зазначених справ є відмінними від справи №910/14915/24.
123. У справі №910/17303/18 спірні правовідносини не стосувалися питання щодо належного повідомлення осіб, які не перебувають на території України та можливо є іноземними громадянами. Крім того, під час розгляду указаної справи було встановлено, що судом першої інстанції повідомлення про розгляд цієї справи надсилалися скаржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ту адресу, яка була вказана його представником при подачі апеляційної скарги.
124. Безпідставним також є посилання позивача на пункти 36-57 постанови Верховного Суду від 24.09.2025 справі №910/716/25, оскільки, хоча в указаній постанові Верховний Суд і зазначив про те, що у разі, якщо місце проживання (місцезнаходження) особи невідоме, остання викликається до суду через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, Суд також вказав про необхідність Фонду вчинення певних дій щодо встановлення актуального місцезнаходження відповідачів, які є нерезидентами. Водночас скаржник вибірково посилається лише на пункти зазначеної постанови Верховного Суду, які стосуються можливості повідомлення сторони через офіційний веб-портал судової влади України, однак не спростовує висновків судів попередніх інстанцій про те, що у справі №910/14915/24 Фонд не виконав жодних дій для встановлення актуальної адреси відповідачів-7, 29, 31 та не ставить питання про відступ від відповідних висновків Верховного Суду щодо наявності у позивача такого мінімального обов`язку.
125. З огляду на викладене, наведені скаржником доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, не підтвердилися. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
126. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
127. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК).
128. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційних скаргах, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі №910/14915/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

В.І. Студенець