ПОСТАНОВА 
іменем України

23 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 402/948/25
провадження № 22-ц/4809/843/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,
за участю секретаря судового засідання Бойко В.В.,

учасники справи: 
позивач –   ОСОБА_1 , 
відповідач – Благовіщенська міська рада Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Благовіщенської міської ради Кіровоградської області на рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року у складі судді Ясінського Л.Ю.,
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди.
В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 у справі №402/438/20 за ним, ОСОБА_1 було визнано в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у розмірі 4,38 умовних кадастрових гектарів, що на праві колективної власності належали КСП «Нива» Ульяновського району Кіровоградської області. Благовіщенська міська рада була зобов`язана виконати зазначену постанову та виділити йому земельну ділянку із земель запасу (резервного фонду) Кам`янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області в рахунок такого паю. 14.06.2024 з метою виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 Благовіщенська міська рада на сорок третій сесії восьмого скликання прийняла рішення №2247 «Про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 », відповідно до якого йому було виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку (земельну частку (пай) з кадастровим номером 3525583600:02:000:2092 площею 2,9912 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель запасу, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, Благовіщенська міська територіальна громада (колишня Кам`янобрідська сільська рада). Вказав, що Благовіщенська міська рада фактично виділила в рахунок належної йому земельної частки у розмірі 4,38 умовних кадастрових гектарів, що належали на праві колективної власності КСП «Нива» Ульяновського району Кіровоградської області, земельну ділянку площею лише 2,9912 га, що є значно меншою від площі, визначеної у постанові суду.
Вважав, що неналежне виконання відповідачем постанови Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 у справі №402/438/20 порушує його права щодо здійснення його права власності на вказану вище земельну частку (пай) та завдало збитків у вигляді доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода), завдана моральна шкода.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд зобов`язати Благовіщенську міську раду Кіровоградської області виділити ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) частину належної йому земельної частки (паю) площею 1,3888 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності Благовіщенської міської ради з кадастровим номером 3525583600:02:000:5101; стягнути з Благовіщенської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 52560 грн та 30000 грн моральної шкоди.
Рішенням Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року позов задоволено. Зобов`язано Благовіщенську міську раду Кіровоградської області виділити ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) частину належної йому земельної частки (паю) площею 1,3888 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності Благовіщенської міської ради з кадастровим номером 3525583600:02:000:5101. Стягнуто з Благовіщенської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 52560 грн та 30000 грн моральної шкоди.
Додатковим рішенням Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2026 року стягнуто з Благовіщенської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Благовіщенська міська рада Кіровоградської області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Адвокат Висіцька І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Благовіщенської міської ради Кіровоградської області - без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
У судовому засіданні апеляційного суду представник Благовіщенської міської ради Кіровоградської області Гончарук Д.О. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Адвокат Висіцька І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника (т.2 а.с.52-53). Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 по справі №402/438/20 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 . Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове. Позов ОСОБА_1 до Благовіщенської районної державної адміністрації, Благовіщенської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у розмірі 4,38 умовних кадастрових гектарів, що належала на праві колективної власності КСП «Нива» Ульяновського району Кіровоградської області, розташовану на території Кам`янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Виділено ОСОБА_1 земельну ділянку із земель запасу (резервного фонду) Кам`янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області в рахунок такого паю. Стягнуто з Благовіщенської районної державної адміністрації, Благовіщенської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги в сумі - 3811,00 грн (т.1 а.с.24-30).
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Улюшевим Б.В. від 20.05.2024 відкрито виконавче провадження №75076086 з виконання виконавчого документу №402/438/20, виданого 23.04.2024 (т.1 а.с.38-39).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 по справі №402/438/20 роз`яснено, що обов`язок надання ОСОБА_1 земельної ділянки належить органу, уповноваженому вирішувати питання надання земельних ділянок у власність громадянам згідно з чинним законодавством на момент виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року (т.1 а.с.32-33).
Рішенням Благовіщенської міської ради сорок третьої сесії восьмого скликання «Про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 » від 14.06.2024 №2247 ОСОБА_1 було виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку (земельну частку (пай) з кадастровим номером 3525583600:02:000:2092 площею 2,9912 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель запасу, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, Благовіщенська міська територіальна громада (колишня Кам`янобрідська сільська рада) (т.1 а.с.31).
РішеннямБлаговіщенської міської ради п`ятдесят третьої сесії восьмого скликання «Про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 3525583600:02:000:5101» від 18.12.2024 №2522 ОСОБА_1 на підставі його заяви надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності із категорії земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 3525583600:02:000:5101 загальною площею 1,4912 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою Кіровоградська область Голованівський район Благовіщенська міська територіальна громада - на дві окремі земельні ділянки без зміни їх цільового призначення: перша – орієнтовною площею 0,7088 га, друга - орієнтовною площею 0,7824 га (т.1 а.с.145).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправної бездіяльності Благовіщенської міської ради, яка полягає у неповному і не в розумні строки виконанні постанови Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 у справі №402/438/20, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений реальної можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, що призвело до заподіяння позивачу збитків та моральної шкоди.
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. 
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею першою Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. 
Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 
Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 року у справі №402/438/20 ОСОБА_1 виділено земельну частку (пай) у розмірі 4,38 умовних кадастрових гектарів із земель запасу (резервного фонду) Кам`янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області в рахунок такого паю.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 та 6 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання передбачає визначення розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах.
Земельна частка (пай) - є умовною часткою землі, яка відображає право особи на участь у приватизації земель КСП, але не є конкретною земельною ділянкою з визначеними межами та фізичною площею. Переведення умовних кадастрових гектарів у фізичні гектари здійснюється під час розробки землевпорядної документації щодо організації території земельних часток (паїв), виходячи з вартості УКГ та середнього розміру паю в межах конкретного підприємства чи території.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах не дорівнює площі земельної ділянки у фізичних гектарах, яка виділяється в натурі. Аналогічні висновки щодо правової природи паювання та переведення умовних одиниць у фізичні метричні метри викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №542/1403/17, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 січня 2025 року у справі № 712/2967/23.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №542/1403/17 зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) засвідчує лише право його власника на отримання земельної ділянки в натурі, яка обраховується в умовних розрахункових одиницях.
У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 вересня 2023 року у справі №698/899/21 суд підтвердив, що конкретна фізична площа земельної ділянки, яка виділяється в натурі, визначається виключно на підставі землевпорядної документації з урахуванням середнього розміру паю на відповідній території, а не механічним перенесенням цифр умовних гектарів.
Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. 
Як зазначено в інформації відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.11.2024 №18-22-0.555,1-2690/290-24 середній розмір земельної частки (паю) на території Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, с. Кам`яний Брід, за межами населеного пункту становить 3,70 фізичних гектарів.
Отже, право позивача на пай у розмірі 4,38 умовних кадастрових гектарів у фізичному вимірі на території Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області дорівнює еквіваленту саме 3,70 га, а не 4,38 га.
Встановлено, що на виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2023 року у справі №402/438/20 відповідачем було прийнято рішення «Про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 » від 14 червня 2024 року № 2247 та виділено земельну ділянку з кадастровим номером 3525583600:02:000:2092 площею 2,9912 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ – 01.01), по угіддях - рілля (код згідно КВЗУ – 001.01), із земель запасу, яка була сформована та знаходиться в адміністративних межах колишньої Кам`янобрідської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ніким не обтяжена (т.1 а.с.31).
Крім того, з метою повного забезпечення прав позивача (доведення площі до законних 3,70 фізичних га), міська рада розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 , прийняла рішення «Про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 3525583600:02:000:5101» від 18 грудня 2024 року № 2522 (т.1 а.с.145).
Отже, міська рада в межах своїх повноважень повністю забезпечила виділення належного позивачу паю у фізичному розмірі (2,9912 га + 0,7088 га = разом 3,70 га), її дії є правомірними та такими, що відповідають вимогам закону.
Згідно ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
За правилами статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №686/23731/15-ц, постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №464/6418/146 вказано на те, що суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.
Враховуючи те, що колегією суддів встановлено, що Благовіщенська міська рада діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому у її діях відсутній склад цивільного правопорушення (протиправна поведінка та вина). Отже, за відсутності такої протиправності в діях відповідача та порушеного права позивача у задоволенні похідних вимог про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди слід також відмовити. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року та додаткового рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2026 року суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання апеляційної скарги по справі у розмірі 2906,88 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Благовіщенської міської ради Кіровоградської області задовольнити.
Рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року та додаткове рішення Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2026 року скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про зобов`язання вчинити дії, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ,    АДРЕСА_1 )на користь Благовіщенської міської ради Кіровоградської області (ЄДРПОУ 05402697, вул. Промислова, будинок 23/54, місто Благовіщенське Благовіщенський район Кіровоградської області) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн 88 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 червня 2026 року.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді  C.М. Єгорова

С.І. Мурашко