Справа № 127/7247/26
Провадження № 2/127/2096/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секіствова Тетяна Іванівна, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секіствова Тетяна Іванівна, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в січні 2026 року позивач дізнався про виконавче провадження №63852064, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. Підставою відкриття даного виконавчого провадження став виконавчий напис №2141 від 07.11.2020 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секіствовою Т.І. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №534520 від 24.10.2019, нібито укладеним між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та позивачем.
Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями норм чинного законодавства, та має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус не мав права на його вчинення, виходячи з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Отже, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, оскільки не визнається ОСОБА_1 в повному обсязі. 03.03.2025 з банківської картки позивача було списано 463,03 грн за виконавчим провадженням №63852064, тому вважає, що дана сума має бути стягнута з відповідача. За таких обставин позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь 463,03 грн безпідставно набутих коштів та стягнути судові витрати.
Ухвалою суду від 03.04.2026 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження №63852064, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секіствова Тетяна Іванівна № 2141 від 07.11.2020
Ухвалою суду від 03.04.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Витребувано копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
27.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що договір на якому вчинено виконавчий напис – не містить заборон, або будь-який обмежень щодо заборони використання позасудового способу захисту майнових інтересів товариства, а так/само, чинне законодавство України також не містить будь-яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису, що цілком підтверджує правомірність вчинених дій попереднім кредитором – ТОВ «Вердикт Капітал» та нотаріусом, оскільки, приватному нотаріусу були надані всі документи для вчинення наведеної нотаріальної дії, що в повній мірі спростовує позовні вимоги позивача, оскільки стягувач та приватний нотаріус – вчиняючи виконавчий напис, діяли в межах правового поля.
Окрім того, позивач не надає суду будь-яких доказів, які би свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак, стверджувати про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису немає. Кредитний договір є чинним на даний час, позивачем не надаються будь-які докази щодо недійсності кредитного договору чи окремих його умов, відтак, твердження про неправомірність, неправильність нарахування кредитором розміру заборгованості є безпідставним. Вимогу про стягнення з відповідача коштів в розмірі 463,03 грн відповідач вважає безпідставною, оскільки кошти, які стягувалися з позивача до заміни стягувача у виконавчому провадженні були перераховані на користь попереднього кредитора ТОВ «Вердикт Капітал», тобто до заміни сторони виконавчого провадження. З огляду на вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, своїх пояснень не надали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.10.2019 ОСОБА_1 уклав кредитний договір №534520 з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС».
07.11.2020 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секіствовою Тетяною Іванівною вчинено виконавчий напис №2141 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором 534520 від 24.10.2019, укладеним з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги є ТОВ «Вердикт Капітал». Сума заборгованості складає 16636,80 грн.
19.11.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця Тимощука В.В. з заявою при примусове виконання рішення за виконавчим написом №2141 від 07.11.2020 про стягнення з боржника ОСОБА_2 коштів в розмірі 17136,80 грн.
08.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63852064 за виконавчим написом №2141 виданим 07.11.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в сумі 17136,80 грн.
01.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
18.02.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої замінено сторону стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №2141 виданого 07.11.2020.
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 03.03.2025 здійснено списання коштів в сумі 463,03 грн за виконавчим провадженням №63852064.
05.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до відділення поліції з заявою про відкриття кримінальної справи по факту шахрайства ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» кредитний договір №534520 від 24.10.2019.
30.01.2026 ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надало відповідь ОСОБА_1 на його звернення, з якої слідує, що за вказаним фактом було проведено перевірку, та зазначена подія не містить відомостей що вказують на вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ №1172 від 29.06.1999.
Постановою КМУ №622 від 26.11.2014 (набрала чинності 10.12.2014) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017, постанова КМУ №662 від 26.11.2014 визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частини визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В даному випадку суд виходить з того, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Секістовою Т.І. 07.11.2020 на кредитному договорі, який було укладено в простій письмові формі, з посиланням на п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Разом з тим, на час вчинення виконавчого напису цей пункт постанови був не чинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 і діяв Перелік документів, який передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на нотаріально посвідчених договорах.
Доказів на підтвердження того, що укладений 24.10.2019 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 кредитний договір №534520, на якому вчинено виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений, в матеріалах справи немає.
Натомість стороною позивача надана копія кредитного договору №534520 від 24.10.2019 простій письмовій формі.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Вказане узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.09.2021, справа №910/10374/17.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, зокрема, первинних бухгалтерських документів, виписки з рахунка боржника тощо, а також підтвердження надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання, беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику такої вимоги, а також доказів відступлення прав вимоги за кредитним договором.
Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Доводи представника ТОВ «Дебт Форс», наведені у відзиві на позовну заяву про те, що попереднім кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» були дотримані вимоги законодавства щодо подання заяви для вчинення виконавчого напису нотаріусом, про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про те, що сума боргу є спірною, враховуючи, що жодних розрахунків та доказів існування заборгованості у іншому розмірі, позивач не надав, є безпідставними.
Характер правового регулювання питання безспірності заборгованості для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Сам по собі факт подання стягувачем певних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Як вже зазначалось, в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження наявної заборгованості саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, із визначенням усіх її складових та відсоткової ставки, за якою розрахувалися відсотки.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення грошових коштів, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч.1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання невигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 та від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18,від 08.09.2021 у справі №201/6498/20.
При цьому, виходячи із змісту постанови Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №201/6498/20, вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також про повернення грошових коштів, що були стягнуті з боржника на підставі даного виконавчого напису нотаріуса, можуть бути заявлені в одному позові.
Таким чином оскільки, виконавчий напис, вчинений 07.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Секістовою Т.І., реєстровий №30872141, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то грошові кошти стягнуті з ОСОБА_1 та перераховані на користь стягувача під час примусового виконання виконавчого напису підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки правова підстава, на якій вони були отримані, відпала.
Поряд з тим, на переконання суду, відповідачем за вимогою про стягнення коштів на підставі приписів ст. 1212 ЦК України має бути учасник цивільних відносин, який безпосередньо та безпідставно збагатився за рахунок позивача.
Як встановлено судом, стягнення коштів з ОСОБА_1 відбулося в межах виконавчого провадження №63852064, на підставі виконавчого напису нотаріуса, за ініціативою ТОВ «Вердикт Капітал», вказані кошти були розподілені приватним виконавцем Тимощуком В.В., у т.ч. 463,03 грн перераховано в рахунок сплати заборгованості на рахунок стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал».
Стороною позивача не доведено, а судом не встановлено, що 463,03 грн, які стягнуті з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №63852064, були перераховані приватним виконавцем не ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Дебт Форс».
Таким чином, суд прийшов до висновку, що стягнуті кошти не можуть бути повернуті позивачу за рахунок ТОВ «Дебт Форс», оскільки вони були перераховані на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал», а укладання договору про відступлення права вимоги спочатку між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», а в подальшому між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс», не свідчить про отримання цих коштів ТОВ «Дебт Форс» у межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису.
Позовні вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» про повернення безпідставно набутих коштів, позивачем не заявлялись, в той же час пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові.
Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині повернення безпідставно отриманих коштів.
Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного.
Згідно із ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідача ТОВ «Дебт Форс» на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1996,80 грн (1331,20 грн за подання позову та 665,60 грн за подання заяви про забезпечення позову).
Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні розміру судових витрат, суд враховує надані адвокатом послуги з усної консультації адвоката, підготовки до складання процесуальних документів, складання позовної заяви, участь у суді першої інстанції тощо.
На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано Договір про надання правової допомоги №11 від 25.02.2026 укладений між адвокатом Тарасюк О.М. та ОСОБА_1 , додаток до Договору про надання правничої допомоги №11 від 25.02.2026, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Загальний розмір витрат становить 5000,00 грн. Згідно квитанції від 11.02.2026 Гира Ю.В. здійснив оплату на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №11 від 25.02.2026 в розмірі 5000,00 грн.
Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що заявлені витрати на правничу допомогу є завищеними для даної категорії справ, і головне, не підтверджені жодними доказами, в контексті вимог закону.
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є надмірним. Оскільки вказаний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є дещо завищеним, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат до 3000,00 грн. 
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
Керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172, ст. 12, 81-82, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2141 від 07.11.2020, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заборгованості за кредитним договором №534520 від 24.10.2019, укладеним між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 , в розмірі 16636,80 грн, що складається: 4000 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12636,80 грн – сума заборгованості за відсотками та комісіями.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форос» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1996,80 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», код ЄДРПОУ 43577608, місцезнаходження: вул. Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602, м. Київ;
третя особо: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секіствова Тетяна Іванівна, адреса: вул. Гаврилишина Богдана, буд. 5, к. 1, м. Київ;
третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, адреса: вул. Соборна, буд. 8, оф. 301, м. Вінниця.
Повний текст рішення складено 11.05.2026.

Суддя          О.О. Жмудь