Справа № 402/1260/25 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2026	м. Благовіщенське	

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
потерпілого - ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Благовіщенське Кіровоградської області, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025121110000259 від 29.05.2025 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Першотравневе, Доманівського району, Миколаївської області, освіта
професійно-технічна, українця, громадянина України, учасника бойових дій, пенсіонера - 2 групи інвалідності, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин:
керуючи технічно-справним транспортним засобом Citroen C4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким володіє на праві приватної власності,
під час руху на 247 км + 683м автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса в
напрямку м. Одеса, на території Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району, Кіровоградської області, проявив власну необережність
та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим
грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б» і «д», 2.9 (б) та 12.1 Правил дорожнього руху
України (далі ПДР України), тобто уважно не стежачи за дорожньою обстановкою, не створюючи своїми діями загрози безпеці дорожнього руху і рухаючись з безпечною для даних умов швидкістю, при якій можливо контролювати рух автомобіля а також відмовившись від керування автомобілем у стані стомлення, маючи технічну можливість уникнути ДТП. Внаслідок чого здійснив зіткнення з кутовою частиною металевого колесовідбійного бруса, який є трикутною конструкцією, призначеною для розмежування транспортних потоків та забезпечення безпеки дорожнього руху.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки Citroen C4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу
головного мозку. Закритого перелому верхньої щелепи за Леффор І, перелому
нижньої щелепи, закритого перелому лівої променевої кістки, забою грудної
клітки, саден та синців обличчя. 
Дані тілесні ушкодження утворились від локальної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості якого не відобразились в ушкодженнях, могли виникнути в результаті ДТП, а саме в салоні автомобіля, відповідають вказаному в постанові часу спричинення та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості.
В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної
пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 
вимог п., 2.3 б), 2.9 а), п.12.1, п.12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме: п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 (д) ) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 2.9 (б) водієві забороняється керувати транспортним засобом у
хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду кримінального провадження 02.06. 2026 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_6 , було укладено угоду про примирення відповідно до вимог статті 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 286-1 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, також сторони обумовили можливість призначення покарання відповідно до статті 69 КК України та можливість переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 1 статті 286-1 КК України, у виді штрафу у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, також обвинувачений зазначив про визнання провини у скоєному злочину та розкаяння у вчиненому.
Потерпілий у судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Потерпілий підтвердив, що угода про примирення була укладена за його ініціативою, також зазначив про те, що у нього відсутні претензії до обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.
Згідно з частиною 3 статті 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином, міра та механізм призначення покарання, погоджені сторонами угоди, відповідають вимогам й загальним засадам призначення покарання.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно вимог статті 65 КК України при призначенні покарання судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального провадження в стані алкогольного сп"яніння.
Враховуючи те, що обвинувачений раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, являється учасником бойових дій, а також наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити узгоджене умовами угоди покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 1 статті 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 34000 гривень, та призначення додаткового покарання, значеного в санкції частини 1 статті 286-1 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки .
При цьому суд враховує думку потерпілого, який став ініціатором укладення угоди про примирення, про те, що узгоджена міра покарання, не є занадто м`якою чи такою, що суперечить інтересам суспільства.
З огляду на зазначене, суд вважає, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб та суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оцінюючи доводи прокурора, якими він обґрунтовував заперечення щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілими, суд враховує таке.
КПК України передбачає два види угод: угода про примирення та угода про визнання винуватості. Перша з них може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, друга між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. В обох випадках зміст угоди має містити узгоджене покарання та згоду сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
Правила призначення покарання встановлені Кримінальним кодексом України, зокрема, Розділом XI його Загальної частини.
Відповідно до частини 5 статті 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Отже, закон дозволяє зазначеним вище суб`єктам кримінального провадження самостійно визначити вид покарання, яке понесе винна особа. Також КК України не містить жодних заборон чи обмежень щодо застосування статті 69 КК України при призначенні покарання за вчинення кримінального провадження, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України.
Крім цього, суд вважає, що та обставина, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, є суспільні відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху та експлуатацію транспорту, сама по собі не є підставою для висновку про те, що в будь-якому випадку угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим не відповідає інтересам суспільства, а призначення обвинуваченому покарання із застосуванням статті 69 КК України порушує баланс між приватним інтересом потерпілої та публічним інтересом суспільства в цілому.
З огляду на зазначене, суд вважає про можливість затвердження угоди про примирення у цьому кримінальному провадженні.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого у порядку, визначеному статтею 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 373, 374, 469, 473-475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
затвердити угоду про примирення, укладену 02.06.2026 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Речові докази:
автомобіль марки Citroen C4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зберігається на території внутрішнього двору СПД №1 (м.Благовіщенське) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути власнику.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.06.2025 року на речі, які визнано речовими доказами, долю яких вирішив суд, - скасувати.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз на загальну суму 11458 гривень 48 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду до Кропивницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений: 
-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 
-потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: 	ОСОБА_1