ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/30018/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги 	 - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - ОСОБА_1 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 26.01.2026р. у справі № 160/30018/25	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до:    про:	Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії	

ВСТАНОВИВ:

17.10.2025р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – ГУ ПФУ в Кіровоградській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, за якою судом першої інстанції 24.10.2025р. відкрито провадження у справі №160/30018/25 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що вона 10.09.2025р. звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, але ГУ ПФУ у Кіровоградській області рішенням від 17.09.2025р. за №047050033548 відмовлено у призначенні їй пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу та не зараховано до пільгового стажу період її роботи з 07.07.1997р. по 19.06.2004р., з 20.06.2004р по 10.05.2009р. , з 11.05.2009р. по 12.08.2021р. вважаючи таке рішення відповідача необґрунтованим та безпідставним просила суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 17.09.2025р. за №047050033548; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 07.07.1997р. по 19.06.2004р., з 11.05.2009р. по 12.08.2021р. та у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» період з 13.08.2021р. по 19.08.2025р.; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 20.06.2004р. по 10.05.2009р.; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020р., за її заявою від 10.09.2025р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 2 та досягла необхідного пенсійного віку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026р. у справі №160/30018/25 позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 047050033548 від 17.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2; - зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 07.07.1997 р. по 19.06.2004 р., з 11.05.2009р. по 12.08.2021р. та у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» період з 13.08.2021р. по 19.08.2025р.; - зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 20.06.2004р. по 10.05.2009р.; - зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2025р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні; у задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Відповідач - ГУ ПФУ у Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 27.02.2026р. відкрито апеляційне провадження.
Позивач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, в частині відмови у задоволенні певних позовних вимог, подала до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 18.03.2026р. відкрито апеляційне провадження.
Судом апеляційної інстанції 06.04.2026р. справу №160/30018/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 28.04.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 26.01.2026р. та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, суд першої інстанції зобов`язав ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути її заяву від 10.09.2025р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач вважає, що таким чином відповідачу надана можливість у подальшому зволікати із призначенням їй пенсії, рішення суду у цій частині призведе до подальшого порушення її права та створює правову невизначеність у вирішення питання щодо призначення їй пенсії, тому просила рішення суду першої інстанції у цій частині скасувати, та постановити у цій частині позовних вимог нове рішення яким зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020р., за її заявою від 10.09.2025р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 2 та досягла необхідного пенсійного віку.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 10.09.2025р. до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, та заява розглянута принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Кіровоградській області.
Рішенням ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 17.09.2025р. за №047050033548 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, вбачається що страховий стаж позивачки становить 32 роки 09 місяців 23 днів, пільговий стаж по Списку № 1 та по Списку № 2 - відсутній. В ході розгляду документів до пільгового стажу не зараховано: з 20.06.2004р. по 10.05.2009р. - періоди роботи на посаді «машиніст крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах», згідно довідки № 023-515 від 29.03.2025р., оскільки в довідці не зазначено виробничий цех та робочі місця, які були проатестовані згідно наказів про атестацію робочих місць, професій та посад зі шкідливими умовами праці за Списком № 1 №1269 від 25.12.2001р. та №992 від 29.12.2006р.. Крім того, у довідці відсутні підписи начальника відділу кадрів та головного бухгалтера. Документів про право підпису тимчасово виконуючого обов`язки директора фінансового та інженера з соціального забезпечення 1 категорії відділу кадрів не долучено; з 07.07.1997р. по 19.06.2004р. та з 11.05.2009р. по 12.08.2021р. - періоди роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» не зараховано до пільгового стажу, оскільки за вказані періоди відсутні довідки для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, де вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. з 13.08.2021р. по 19.08.2025р. - періоди роботи на посаді «машиніст крана металургійного виробництва», що передбачено Списком № 2, згідно довідки № 143-790 від 21.08.2025р., оскільки у довідці відсутні підписи керівника та начальника відділу кадрів. Документів про право підпису начальника відділу найму, навчання та розвитку персоналу та головного фахівця найму персоналу відділу найму, навчання та розвитку персоналу не долучено. Право на призначення пенсії позивачка не має відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та відповідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу і не настанням пенсійного віку.
Вважаючи вищезазначене рішення відповідача протиправним позивач звернулась з цим позовом до суду за захистом порушеного права. 
Надаючи оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Положеннями ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Положеннями ч. 4 ст. 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Частиною 1 ст. 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).
Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Сукупний аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, але якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
З наданої суду та долученої до матеріалів цієї справи ксерокопії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 30.06.1993р. вбачається, що у трудовій книжці наявні записи про періоди роботи позивача і серед них наявні наступні записи, які стосуються спірних періодів трудової діяльності позивача: 
- 07.07.1997р. - прийнята у ТЕЦ ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського слюсарем з ремонту парогазотурбінного устаткування турбінного цеху 4 розряду;
- 11.09.2000р. - переведена у залізопрокатний цех машиністом крану металургійного виробництва дільниці «отделки», відвантаження металу 3 розряду;
- 20.06.2004р. - переведена там же електромостовий кран Q=30 тн, гаряча дільниця робіт машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду;
- робоче місце атестовано згідно постанови № 992 від 29.12.06;
- 10.01.2007р. - переведена там же електромостовий кран Q=30 тн, гаряча дільниця, машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду;
- 11.05.2009р. - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена у рейкобалковий цех машиністом крану металургійного виробництва розряду;
- робоче місце атестовано згідно постанови № 95 від 22.02.11;
- 01.04.2011р. - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена у цех відвантаження безперервнолитої заготівлі машиністом крану металургійного виробництва 5 розряду;
- ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського з 23.05.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського»;
- робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 551 від 26.10.12;
- 01.11.2013р. - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена у новопрокатний цех дільниці «отделки» і відвантаження металу № 1, 3, 4 машиністом крану металургійного виробництва 5 розряду;
- робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 69 від 13.02.14;
- 01.03.2016р. - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена у прокатний цех машиністом крану металургійного виробництва 5 розряду;
- робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 145 від 23.06.2016;
- ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського з 25.01.2017 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
- робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 25 від 26.12.17;
- 12.08.2021р. - звільнена у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХЗ»;
- 13.08.2021р. - прийнята у прокатний цех трубозаготівельна та рейкобалкова дільниці до ПРАТ «ДКХЗ» машиністом крану металургійного виробництва 5 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»;
- робоче місце атестовано за СПИСКОМ № 2 згідно постанови № 4-МВ від 03.08.2021;
- ПРАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022р. перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;
ці записи у трудовій книжці позивача чітко містять відомості стосовно характеру роботи позивача у спірні періоди, містять посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, та оформлені належним чином.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищезазначені відомості трудової книжки позивача підтверджено архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 31.10.2023р. № Д-21/2-08/234, від 31.10.2023р. № Д-21/2-08/235, від 31.10.2023р. № Д-21/2- 08/235/1, від 31.10.2023р. № Д-21/2-08/234/1 (історична довідка).
Також під час розгляду справи судом встановлено, що ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ», листом від 14.08.2025р. № 143-816, щодо отримання уточнюючої довідки за пільгові періоди роботи у ПАТ «ДМК» з 07.07.1997р. по 12.08.2021р. повідомило позивача про те, що ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» не є правонаступником ПАТ «ДМК», отже не може бути і розпорядником публічної інформації по даному підприємству. Архівні документи щодо заробітної плати та періодів роботи, включаючи роботу у шкідливих (особливо шкідливих) і важких (особливо важких) умовах праці за Списками № 1, № 2 працівників ПАТ «ДМК» на зберігання до ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» не передавались. На теперішній час архівні документи ПАТ «ДМК», на виконання рішення суду, передані на зберігання до міського архіву Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.
Відповідно довідки ПАТ «ДМК» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.03.2022р. № 023-515 позивач підтвердила пільговий стаж роботи у ПАТ «ДМК» за списком № 1 у періоди з 20.06.2004р. по 10.05.2009р..
Довідкою ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.08.2025р. № 143-790 підтверджено пільговий стаж роботи позивача у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» за списком № 2 у періоди з 13.08.2021р. по 19.08.2025р..
Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період роботи з 1999р. по 2009р., з 2010р. по 2025р. рік за кодом підстави для обліку спецстажу « НОМЕР_2 », «ЗПЗ014A1».
Відповідно до Довідника кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08.102010р. №22-2, код підстави для обліку спецстажу «ЗП301361» - проставлявся працівникам з 05 листопада 1991р., які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ014А1» - це працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції, відповідачем – ГУ ПФУ в Кіровоградській області, не було надано доказів стосовно того, що ним вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів для розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах з метою перевірки та підтвердження спірних періодів роботи позивача , тому колегія суддів вважає, що не вчинення органом Пенсійного фонду України таких дій, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, і оскільки відповідачем не зазначено висновок щодо періоду пільгового стажу позивача, не зазначено причини неврахування відомостей трудової книжки позивача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів.
При цьому колегія суддів не може прийняти до уваги посилання відповідача на протиправність наданих позивачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу, оскільки позивачем разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, серед іншого, надано довідки про підтвердження пільгового стажу, які засвідчені печаткою підприємства та підписом посадової особи, містить обов`язкові відомості та підстави для її видачі з посиланням на первинні документи та містить інформацію, що підтверджує пільговий стаж позивача, що свідчить про те, що позивачем виконано всі вимоги щодо підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, тоді як відповідачем – ГУ ПФУ в Кіровоградській області, з урахуванням наявних повноважень, не було вчинено жодних дій щодо перевірки даних зазначених в уточнених довідках та не надано доказів визнання таких довідок недійсними.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача, відповідно до зазначених довідок, що дає право на пенсію на пільгових умовах, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Стосовно висновку відповідача у оскаржуваному рішенні щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недосягнення позивачем пенсійного віку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
З урахуванням предмету спору у цій справі колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно акцентував увагу, що спір у цій адміністративній справі є типовим щодо зразкової справи № 360/3611/20 (Пз/9901/32/20) і тому з урахуванням положень ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи з урахуванням зміни мотивувальної частини рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021р. постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021р. у справі № 360/3611/20 (Пз/9901/32/20).
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частин 2 цього закону передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За конституційним поданням народних депутатів України Закон № 213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України та рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. у справі №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
У рішенні від 23.01.202р. Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23.01.2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
Також у пункті 4.4. мотивувальної частини рішення від 23.01.2020р. № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Приймаючи до уваги вищенаведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач – ГУ ПФУ в Кіровоградській області, під час прийняття рішення № 047050033548 від 17.09.2025р., діяв не у спосіб визначений чинним законодавством, що свідчить про протиправність такого рішення суб`єкта владних повноважень, та є підставою для скасування такого рішення, і суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував таке рішення суб`єкта владних подовжень. 
Вирішуючи питання здійснення ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача, з огляду на обсяг та зміст порушеного права позивача та наявні дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду року, колегія суддів враховуючи, що заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.09.2025р. була розглянута ГУ ПФУ в Кіровоградській області, і саме цей орган Пенсійного фонду є компетентним органом для розгляду заяви позивача і повинен завершити її розгляд, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано з метою здійснення ефективного та повного захисту та відновлення порушеного права позивача зобов`язав ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 07.07.1997р. по 19.06.2004р., з 11.05.2009р. по 12.08.2021р. та у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» період з 13.08.2021р. по 19.08.2025р., до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 20.06.2004р. по 10.05.2009р. та зобов`язав ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у рішенні суду, і відмовив у задоволенні решти позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність. 
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, який виник між сторонами у цій справі, та перевірив усі аргументи сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору і постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог.
При цьому колегія суддів акцентує увагу на тому, що , що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З огляду на наведене доводи заявника апеляційної скарги у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду, і деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
З урахуванням наведеного судом апеляційної інстанції усі інші аргументи сторін вивчені але ці аргументи є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 26.01.2026р. у цій справі залишити без змін, а апеляційні скарги залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційних скаргах, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, зводяться до переоцінки заявниками апеляційних скарг доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявниками апеляційних скарг норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції у цій справі
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026р. у справі №160/30018/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 18.05.2026р. 

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов