ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 140/14798/25 пров. № А/857/15138/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.
суддів: Заверухи О.Б., Качмара В.Я.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року (головуюча суддя: Смокович В.І., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 28.11.2025 звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, оформлені листом від 18.09.2025 за вих. № 0300-0308-8/61961, щодо відмови в поновленні з 04.09.2025 пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та її перерахунку з 04.09.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 за вих. № 53 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум; 
- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області поновити ОСОБА_1 з 04.09.2025 пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та провести перерахунок і виплату йому пенсії з 04.09.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 за вих. № 53 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.
Обґрунтовує позов тим, що у лютому 2005 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) та з 25.03.2010 здійснено призначення і перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону 25.03.2025, на прохання позивача, надана довідка про його грошове забезпечення станом на 01.01.2022 за аналогічною посадою для призначення (перерахунку) основного розміру пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ. ОСОБА_1 , 04.09.2025 звернувся до відповідача із заявою про поновлення йому пенсії за Законом № 2262-ХІІ і перерахунку йому пенсії на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону без обмеженням максимальним розміром, однак ГУ ПФУ у Волинській області 18.09.2025 відмовлено у проведенні такого перерахунку.
Підставою для відмови стало те, що перерахована пенсія складатиме 10 573,13 грн, що буде становити менше, ніж відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відтак позивач уважає такі дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії безпідставними.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої за № 8854/02-16 від 05 вересня 2025 року про поновлення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 , зареєстровану за № 8854/02-16 від 05 вересня 2025 року про поновлення пенсії у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 № 3-1, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилися сторони та оскаржили в апеляційному порядку.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, відповідач покликається на те, що для призначення пенсії позивач має належним чином звернутися за призначенням пенсії, в цьому разі до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (яка є уповноваженим органом в цьому випадку) із заявою про призначення пенсії. Уповноважений орган подасть до територіального органу Пенсійного фонду України заяву, подання, розрахунок вислуги років, довідку про грошове забезпечення та інші необхідні документи для призначення пенсії позивачу. Оскільки звернення за призначенням пенсії відбулося не в порядку встановленому законодавством, відповідач не приймав рішення про призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до Закону № 2262-XII. Отже, зважаючи на наведені аргументи суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, позивач покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. Крім цього, зазначає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним та не гарантує поновлення його права.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційні скарги подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а позивача підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заява позивача у належний спосіб (з прийняттям відповідного рішення у формі розпорядження) розглянута не була, а тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання пенсійний орган повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву, у відповідності до вимог Порядку № 3-1, за результатами чого прийняти відповідне рішення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 16.02.2005 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та по 24.03.2010 отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 22).
Позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 про що йдеться у листі ГУ ПФУ у Волинській області від 01.04.2025 № 4224-3218/Р-02/8-0300/25 (а. с. 18).
ОСОБА_1 04.09.2025 звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії уз проханням поновити виплату пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ без обмеження пенсії максимальним розміром і без застосування обмежуючих коефіцієнтів з врахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 № 53 (а. с. 19).
ГУ ПФУ у Волинській області листом від 18.09.2025 № 0300-0308-8/61961 повідомлено, що поновлення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ буде здійснено за матеріалами справи і складатиме 10 573,13 грн.
У зв`язку з тим, що розмір пенсії відповідно до Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» є більший, а тому таке переведення на пенсію за Законом № 2262-ХІІ є недоцільним.
З питання перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», на підставі довідки № 53 від 25.03.2025, виданої Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону рекомендовано звернутися до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України у Волинській області (а. с. 20-21).
Не погоджуючись із такими діями відповідача та уважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Статтями 1, 2 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби
Статтею 43 Закону №2262-ХП передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 18 ст.43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Отже, чинним законодавством, передбачено, що за власним бажанням особа може змінити вид пенсії.
У розглядуваних спірних правовідносинах позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.09.2025 (зареєстрована від 05.09.2025 за вх. № 8854/02-16) про поновлення виплати пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, яку від отримував з 16.02.2005 по 24.03.2010, з урахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 53 від 25.03.2025 (а. с. 19).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач, відмовляючи у поновленні пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ покликався на те, що при поновленні виплати пенсії за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, така виплата за матеріалами пенсійної справи буде здійснена з розрахунку 56% від грошового забезпечення та становитиме 10573,13 грн. У зв`язку з тим, що розмір пенсії відповідно до Закону № 1697 є більшим, недоцільним є переведення на пенсію за Законом № 2262 (а. с. 18, 20).
Натомість, в апеляційній скарзі, як підставу для відмови у поновленні пенсії, відповідач вказує на недотриманням позивачем Порядку № 3-1 при звернені за таким поновленням пенсії.
Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що результат розгляду порушеного позивачем у заяві питання, відповідач оформив листом від 18.09.2025 № 0300-0308-8/61961, який не містить в собі інформації щодо невідповідності форми поданої заяви про поновлення пенсії Порядку № 3-1, а тому обґрунтування апеляційної скарги відповідача суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі не були покладені в основу листа від 18.09.2025 № 0300-0308-8/61961.
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Питання стосовно подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).
Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 3-1 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.
При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).
Отже, пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 3-1 встановлено обов`язок посадових осіб враховувати наявні у матеріалах пенсійної справи документи при розгляді заяви про переведення особи з одного виду пенсії на інший та поновленні виплати пенсії.
Відповідно до пункту 6 розділу ІV Порядку № 3-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.
Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Аналіз наведених вище норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо поновлення пенсії оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач реалізував своє право на поновлення отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ шляхом звернення з відповідною заявою 04.09.2025, яка подана згідно Додатку 1 до Порядок № 3-1, додавши до неї довідку Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 53 від 25.03.2025 та посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 від 26.02.2024.
Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач всупереч Порядку № 3-1, відмовив у поновлені виплати пенсії позивачу.
Щодо покликання відповідача про недоцільність поновлення виплати пенсії за Законом № 2262-ХІІ через те, що розрахований розмір пенсії є меншим ніж той, який виплачується за Закону України «Про прокуратуру», то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки відповідно до ст. 7 Закону № 2262-ХІІ особи, які мають право на пенсію за цим Законом та одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. 
Тобто, саме пенсіонер має право вирішити, який вид пенсії він бажає отримувати, за умови, що пенсійним органом буде дотримано вимоги передбачені наведеними вище нормативно-правовими актами, зокрема з урахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 53 від 25.03.2025.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
У свою чергу, пунктом 3 Порядку № 45 унормовано, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано або шляхом інформування територіального органу Пенсійного фонду України: органами влади (у спосіб, визначений пунктами 1- 3 Порядку № 45) або шляхом безпосереднього звернення пенсіонера з відповідною заявою та доданими до неї документами.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади є основним способом реалізації права на перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який має бути здійснено автоматично, без додаткового звернення пенсіонера та подання ним довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку його пенсії.
Проте коли в централізованому порядку таку довідку не буде подано до органів, що здійснюють перерахунок пенсії, а пенсіонерові в її видачі відповідним державним органом буде відмовлено, останній не матиме змоги реалізувати своє право на перерахунок, визначене статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки до моменту отримання належної довідки від пенсіонера чи належного державного органу в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 26 липня 2023 року у справі № 380/16010/21, від 17 жовтня 2023 року у справі №380/657/22, від 14 листопада 2023 року у справі №380/2246/22, від 28 листопада 2023 року у справі №160/12994/22, від 17 січня 2024 року у справі №420/437/21 та від 04 квітня 2024 року у справі № 380/859/23.
Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно із пунктом 24 цього Порядку про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Отже, у зв`язку зі збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій проводиться пенсійним органом: автоматично після отримання шляхом реалізації централізованого механізму повідомлень від органів влади про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії (такий перерахунок може бути здійснено без додаткового звернення пенсіонера та подання ним довідки) або за заявою пенсіонера, яка подається ним самостійно разом із відповідною довідкою про розмір грошового забезпечення.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24 січня 2024 року у справі № 640/17597/20.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у спірних правовідносинах, позивач проходив військову службу в органах військової прокуратури та звернувся до пенсійного органу із заявою про поновлення пенсії на підставі довідки від 25.03.2025 № 53, виданою Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою, на якій проходив військову службу.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач має право на виплату пенсії за декількома законами одночасно, зокрема за Законом № 1697 та Законом № 2262-ХІІ, і усі необхідні вимоги для отримання пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ ОСОБА_1 дотримані, а тому відсутні правові підстави для відмови у поновленні (призначені) цього виду пенсійного забезпечення.
Щодо позовних вимог про виплату пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, то суд апеляційної інстанції вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, як передчасні, оскільки права позивача у цій частині не є порушеними, так як відповідачем ще поновлювалася виплата спірної пенсії.
Також, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що оскільки заява позивача у належний спосіб розглянута не була, так як відповідач листом відмовив у поновленні пенсії, а тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання пенсійний орган повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву, з огляду на таке.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для уникнення формального підходу до оцінки дій суб`єктів владних повноважень, та з метою процесуальної економії, в судовій практиці непоодинокі випадки, коли суди розцінюють відповіді органу влади, оформлені листами, в якості рішень по суті спору. 
Отже, оскільки, за результатами розгляду справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 дотримано усі необхідні вимоги для отримання пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ, а тому правових підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглядати по суті заяву ОСОБА_1 , зареєстровану за №8854/02-16 від 05 вересня 2025 року про поновлення пенсії відсутні.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом:
визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, оформлені листом від 18.09.2025 за вих. № 0300-0308-8/61961, щодо відмови в поновленні з 04.09.2025 пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та її перерахунку з 04.09.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 за вих. № 53 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, з урахуванням вже виплачених сум; 
зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області поновити ОСОБА_1 з 04.09.2025 пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та провести перерахунок і виплату йому пенсії з 04.09.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 за вих. № 53 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, з урахуванням вже виплачених сум.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи частково позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі № 140/14798/25 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, оформлені листом від 18.09.2025 за вих. № 0300-0308-8/61961, щодо відмови в поновленні з 04.09.2025 пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та її перерахунку з 04.09.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 за вих. № 53 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, з урахуванням вже виплачених сум; 
Зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області поновити ОСОБА_1 з 04.09.2025 пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та провести перерахунок і виплату йому пенсії з 04.09.2025 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 25.03.2025 за вих. № 53 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, з урахуванням вже виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимоги відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. Я. Качмар