РІШЕННЯ
іменем України
(додаткове)
12 червня 2026 року	Справа №451/2090/25	
 	Провадження № 2-др/451/9/26	

Радехівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Магонь О.З.
секретаря судового засідання Федорук І.Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехів заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мидзки Романа Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі 451/2090/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 
установив:
29 травня 2026 року до Радехівського районного суду Львівської області надійшла заява адвоката Мидзки Романа Володимировича про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7950,00 гривень.
В обґрунтування заяви зазначає, що з метою отримання правничої допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Мидзкою Романом Володимировичем укладено Договір про надання правничої допомоги №48/25 від 21 листопада 2025 року (надалі - Договір). З метою отримання представництва інтересів у цій справі між ОСОБА_1 та адвокатом Мидзкою Р. В. був укладений протокол узгодження гонорару (додаток №1) до договору про надання правової допомоги №48/25 від 21 листопада 2025 року. Пунктом 4 Договору визначено, що вартість гонорару адвоката визначається за домовленістю з Клієнтом та фіксується в додатку до цього Договору. У разі збільшення обсягу або зміни доручення Клієнта, і якщо такі зміни вимагають від об`єднання додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути умови оплати змінених вимог, враховуючи час, витрачений об`єднанням на виконання доручення, при цьому розмір гонорару визначається сторонами в окремому додатку до Договору та може бути змінений тільки за погодженням Сторін. Загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу становить 15900,00 гривень за фактично надані послуги. Зокрема, вартість однієї години роботи адвоката визначена у додатку до Договору у розмірі 1000 грн., вартість надання правничих послуг у одному судовому засіданні є фіксованою та становить 1500 грн. Заявлена до відшкодування сума витрат є сплаченою адвокату частково, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 21 листопада 2025 року. Вважає, що представником позивача об`єктивно та вірно визначено розмір витрат на оплату послуг адвоката, який в свою чергу є розумним та співмірним із вище переліченими критеріями та положеннями Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки позовні вимоги були задоволені на 50%, тому стягненню підлягають 50% заявлених витрат (а.с.121-123).
29 травня 2026 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Магонь О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.128).
У судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності. У заяві зазначає, що сторона позивача заяву підтримує та просить її задовольнити ( а. с. 139 ).
Представник відповідача Мельник Л.І. подала до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутності. У заяві зазначає, що не заперечує щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення ( а.с. 140).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та докази, подані адвокатом Мидзкою Р.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування судових витрат, підлягає до задоволення з наступних підстав.
Стаття 246 ЦПК України регламентує, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно із частиною 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрім іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.1-4 ст.137 ЦПК України).
Суд також враховує положення частини шостої статті 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
Вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України заявником дотримані.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач подав наступні документи:
- копія Договору про надання правової допомоги №48/25 від 21 листопада 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Мидзкою Р.В. (а.с.124,124-зворот);
- копія Протоколу узгодження гонорару від 21 листопада 2025 року до Договору про надання правової допомоги №48/25 від 21 листопада 2025 року (а.с.125);
- копія Акта приймання-передачі послуг №04/26 від 28 травня 2026 року, підписаний ОСОБА_1 та адвокатом Мидзкою Р.В. (а.с.125-зворот,126);
- копія квитанції до прибуткового касового ордера від 21.11.2025 (а.с.126-зворот).
Враховуючи вищенаведене, порядок та тривалість розгляду справи, предмет та ціну позову, об`єм наданих послуг адвокатом, позицію сторони відповідача, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7950,00 грн є справедливими і співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Таким чином, оскільки заява про стягнення судових витрат надійшла до Радехівського районного суду Львівської області після ухвалення рішення суду, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мидзки Романа Володимировича.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 950 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Додаткове рішення виготовлено 12.06.2026.