ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2026 року за №12026160000000514 за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, військовослужбовця, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, -

встановив:

В невстановлені дату та час, але не пізніше травня 2026 року, у ОСОБА_5 , який перебуває на посаді оператора №2 військової частини НОМЕР_2 , виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення невстановленими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зняття з розшуку осіб, які ухиляються від мобілізації та фіктивне їх працевлаштування до підприємства, яке має статус критично важливого для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, з метою забезпечення таким особам бронювання від мобілізації. 
В свою чергу ОСОБА_6 , який оголошений у розшук ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із порушенням правил військового обліку, у зв`язку з відсутністю знань та страхом перед відповідальністю за порушення мобілізаційного законодавства ОСОБА_6 вирішив звернутися за допомогою до ОСОБА_5 ОСОБА_5 11.05.2026 під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_6 , що за грошову винагороду в розмірі 5000 доларів США, може посприяти йому у знятті з розшуку у зв`язку із порушенням правил військового обліку та в подальшому ухиленні від мобілізації шляхом фіктивного працевлаштування до підприємства, яке має статус критично важливого для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. 
Після вищевказаного, ОСОБА_6 вирішив не вчиняти протиправних дій та звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про злочинні наміри ОСОБА_5 .
Так, 20.05.2026, у період часу з 13 год 02 хв по 13 год 07 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Південна 39, при особистій зустрічі з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, виказав останньому умову надати частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США за вплив на прийняття рішення невстановленими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зняття ОСОБА_6 з розшуку у зв`язку із порушенням правил військового обліку та подальшого працевлаштування до підприємства, яке має статус критично важливого для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. 
Надалі, 21.05.2026, о 09 год 47 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , завершуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, особисто одержав від ОСОБА_6 раніше обумовлену частину неправомірної вигоди у загальному розмірі 3000 доларів США, на виконання раніше висунутої умови, за вплив на прийняття рішення невстановленими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зняття ОСОБА_6 з розшуку у зв`язку із порушенням правил військового обліку та невстановлених осіб, уповноважених на виконання функцій держави щодо подальшого працевлаштування до підприємства, розташованого на території Закарпатської області, яке має статус критично важливого для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся у вчиненні вказаного злочину, підтвердив обставини злочину, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.
У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого, а також доказів та документів стосовно речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він є військовослужбовцем. Одного дня в травні 2026 року він у телефонній розмові з ОСОБА_6 , дізнався, що останній оголошений у розшук ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із порушенням правил військового обліку та вирішив звернутися до нього за допомогою. 11.05.2026 під час телефонної розмови він повідомив ОСОБА_6 , що за грошову винагороду може посприяти йому у знятті з розшуку у зв`язку із порушенням правил військового обліку та в подальшому ухиленні від мобілізації шляхом фіктивного працевлаштування до підприємства, яке має статус критично важливого для забезпечення потреб Збройних Сил України. А саме він пообіцяв ОСОБА_6 , що останній піде працювати «айтішніком» у сферу військової інфраструктури, оскільки в нього є знайомі посадові особи, які можуть цьому посприяти, при цьому посадову особу, за сприяння якої він обіцяв це влаштувати, він ОСОБА_6 не назвав. Надалі, 20.05.2026, приблизно о 13 год, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Південна 39, він виказав ОСОБА_6 умову надати частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США для вирішення вказаного питання. Після чого 21.05.2026, в ранковий час особисто одержав від ОСОБА_6 раніше обумовлену частину неправомірної вигоди у загальному розмірі 3000 доларів США, на виконання раніше висунутої умови.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обвинувачений ОСОБА_5 вичинив злочин у сфері службової діяльності, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
ОСОБА_5 раніше не судимий, є військовослужбовцем, у шлюбі не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має на утриманні матір-інваліда 3 групи, 1960 р.н.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття. 
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до увагу особу обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, тяжкість вчиненого, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу.
При цьому суд враховує, що згідно ст.53 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для нього особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.
Визначаючи порядок сплати штрафу обвинуваченому, суд враховує майнове становище обвинуваченого, який готовий понести покарання у виді штрафу, але просив розстрочити його сплату, бо одним платежем для нього це буде важко матеріально з огляду на невеликий дохід, сплату ним аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання матері, яка є особою з інвалідністю. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що сплата обвинуваченим штрафу одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, у зв`язку з чим, суд на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, вважає за можливе призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком на дванадцять місяців.
В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2026 року (справа №947/21363/26, провадження №1-кс/947/7587/26).
Речові докази по справі, а саме: 
- імітаційні (несправжні) купюри номіналом 100 доларів США у кількості 28 купюр, упаковані до сейфпакету NPU5075600, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Одеській області, - слід повернути УСР в Одеській області ДСР НП України;
- грошові кошти в сумі 200 доларів США купюрами по 100 доларів США, серії РВ 12159357J, МК 93244559А, які були добровільно надані ОСОБА_6 для проведення НСРД та передані на відповідальне зберігання до уповноваженого банку - Південного міжрегіонального управління АТ КБ «Приватбанк», - слід повернути власнику ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus», ІМЕІ: НОМЕР_3 , з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , упакований до сейф-пакету NPU5075600 та переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Одеській області, - в силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України, слід конфіскувати як такий, що був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення.
- автомобіль марки «Toyota» VIN-код: НОМЕР_5 , н/з НОМЕР_6 та ключі від нього, передані на зберігання на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, - слід повернути власнику ТОВ «Автостар М».
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 7 805 (сім тисяч вісімсот п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 132 685 (сто тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять) гривень.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_5 виплату штрафу строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу перші одинадцять місяців рівними частинами по 11 057 (одинадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 00 коп., щомісячно, останній місяць - 11 058 (одинадцять тисяч п`ятдесят вісім) гривень 00 коп., починаючи з дня набрання вироком законної сили.
З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2026 року (справа №947/21363/26, провадження №1-кс/947/7587/26), - скасувати.
Речові докази по справі, а саме: 
- імітаційні (несправжні) купюри номіналом 100 доларів США у кількості 28 купюр, упаковані до сейфпакету NPU5075600, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Одеській області, - повернути УСР в Одеській області ДСР НП України;
- грошові кошти в сумі 200 доларів США, купюрами по 100 доларів США, серії РВ 12159357J, МК 93244559А, які були добровільно надані ОСОБА_6 для проведення НСРД та передані на відповідальне зберігання до уповноваженого банку - Південного міжрегіонального управління АТ КБ «Приватбанк», - повернути власнику ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus», ІМЕІ: НОМЕР_3 , з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , упакований до сейф-пакету NPU5075600 та переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Одеській області, - в силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України, конфіскувати як такий, що був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення;
- автомобіль марки «Toyota» VIN-код: НОМЕР_5 , н/з НОМЕР_6 та ключі від нього, передані на зберігання на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, - повернути власнику ТОВ «Автостар М».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 

Єдиний унікальний номер справи: №522/9807/26
Номер провадження № 1-кп/522/2853/26
Головуючий суддя - ОСОБА_1