Справа № 308/4587/25
1-кп/308/184/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року       м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 1202507000000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Більці, Республіка Молдова, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК
УСТАНОВИВ:
06 лютого 2025 року біля 10 год. 00 хв  ОСОБА_7 , перебуваючи на території арешт майданчику Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вулиця Карпатської Січі, 10, під час розмови, яка відбулася між ним та начальником сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_8 , тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, висловив намір надати останньому неправомірну вигоду за повернення йому речового доказу в кримінальному провадженні № 12025078030000085 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а саме, автомобіля марки «RANGE ROVER VOGUE», реєстраційний номнрний знак Великої Британії НОМЕР_1 , який 31.01.2025 було вилучено та поміщено на арешт майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Надалі 19.02.2025 об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території арешт майданчику Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вулиця Карпатської Січі, 10, надав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 18000 грн, 300 євро (у перерахунку на гривну згідно з офіційним курсом НБУ станом на 19.02.2025 становить 13134,00 грн) та 200 доларів США (у перерахунку на гривну згідно з офіційним курсом НБУ станом на 19.02.2025 становить 8344,00 грн) в якості неправомірної вигоди за повернення йому речового доказу в кримінальному провадженні № 12025078030000085 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а саме, автомобіля марки «RANGE ROVER VOGUE», реєстраційний номерний знак Великої Британії НОМЕР_1 , який 31.01.2025 було вилучено та поміщено на арешт майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, однак, одразу після надання неправомірної вигоди був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину. 
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 369 КК України, тобто, надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням її службового становища. 
У ході судового розгляду справи прокурор повідомив, що за ініціативою обвинуваченого 26 травня 2026 року між прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим просив перейти до її розгляду. 
При цьому зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані всі обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані всі вимоги процесуального та матеріального права.
Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_7 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, вчинив добровільний внесок на потреби матеріально-технічного забезпечення ЗСУ в розмірі 410 000,00 гривень. Сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо ОСОБА_7 протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає визначені судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.
На підставі наведеного прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому зазначила, що при укладенні угоди між обвинуваченим та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, вказав, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує, у вчиненому щиро розкаюється. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Додав, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що укладена угода підлягає затвердженню з таких підстав. 
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням її службового становища, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. 
Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, зокрема, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.
Угода про визнання винуватості укладена підозрюваним ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , визначена в межах, визначених санкцією ч. 3 ст. 369 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
На підставі наведеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена між сторонами кримінального провадження, повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавством вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_11 узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна належить скасувати.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Після набрання вироком законної сили та припинення діїї запобіжного заходу внесену заставу, відповідно до статті 182 КПК України, слід повернути заставодавцю або його уповноваженому представнику. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 182, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.05.2026 року, укладену між прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні № 1202507000000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. 
2.  ОСОБА_13  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі без конфіскації майна. 
3. На підставі ст. 75 КК України, звільнити  ОСОБА_13  від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (один) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_13 обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
4. Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_13 у вигляді застави до набрання вироком суду законної сили залишити без змін. 
5. Після набрання вироком законної сили та припинення діїї запобіжного заходу заставу в розмірі 227 100,00 грн (двісті двадцять сім тисяч сто грн 00 коп.), внесену заставодавцем ОСОБА_14 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2025 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області згідно із платіжним документом від 21 лютого 2025 року, призначення платежу: «Оплата застави за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за справою (кримінальне провадження) № 308/2687/25, 1-КС/308/1039/25, ухвала від 20.02.2025 р.», повернути заставодавцю ОСОБА_14 або її уповноваженому представнику.
6. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2025 у справі № 308/2687/25 (номер провадження 1-кс/308/1039/25), скасувати.
7. Речові докази по справі, а саме:
- 2 купюри номіналом по 50 євро кожна (предмет неправомірної вигоди) із наступними серійними номерами - RE0383618675; QA3300051199, 2 купюри номіналом по 100 євро кожна (предмет неправомірної вигоди) з наступними серійними номерами - EA2422886167; RB3264601892, 2 купюри номіналом по 100 доларів США кожна (предмет неправомірної вигоди) із наступними серійними номерами - FG24309521A; QA25864008A, 5 купюр номіналом по 200 гривень кожна (предмет неправомірної вигоди) із наступними серійними номерами - БН0312186; ГГ3675692; АН0348872; ГЕ0558740; С36172700, 17 купюр номіналом по 1000 гривень кожна (предмет неправомірної вигоди) із наступними серійними номерами - АЕ0462921; АУ7335849; АБ2261616; ЕВ8931874; ГН8600790; ГТ2678157; AБ5421064; BC0056884; АУ8032890; ГТ2678160; ГТ 2678158; ГТ2678163; ГС7833641; АК4901198; АА4598266; ГТ2678159; АН6106728 – конфіскувати в дохід держави. 
- розписку від гр. ОСОБА_15 на 1 аркуші – залишити при матеріалах справи. 
- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S9» imeil НОМЕР_2 , mei2 НОМЕР_3 із сім картою НОМЕР_4 , особисті грошові кошти, а саме: 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 7 купюр номіналом по 500 гривень, 3 купюри номіналом 10 LEI, 1 купюра номіналом 1 LEU, вилучені у ОСОБА_13 , – повернути ОСОБА_13 або його уповноваженому представнику. 
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1