Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1189/26
Провадження № 2-а/348/24/26

25 червня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
інші учасники: представник позивача Романко В.М.,
представник відповідача Федоришин А.В.
Процесуальні дії у справі.
01.05.2026 ОСОБА_1 , пред`явив позов, відповідно до якого просить скасувати постанову №23763 від 13.11.2026 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. В обгрунтування позову наводить таке. 13.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень за порушення військового обліку, оскільки позивач не з`явився за викликом (повісткою), яка була 18.11.2024 сформована у системі "Оберіг". Водночас відділення поштового зв`язку за місцем проживання позивача не функціонує, а тому поштове повідомлення від відповідача не могло бути вручене позивачу. У постанові не вказано дату неприбуття позивача за повісткою. Номер повістки, що вказаний у постанові не відповідає номеру повістки, яка була сформована у системі "Оберіг". Днем виявлення порушення є день наступний за днем його нез`явлення за повісткою, а тому стягнення було накладене на позивача після спливу строку, передбаченого ст.38 КУпАП. Заяву від 13.11.2025 позивач не писав, оскільки є сліпим та не вміє писати. З наведених підстав постанова підлягає скасуванню. 
04.05.2026 суд залишив позов без руху.
11.05.2026 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, визначив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
27.05.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що при винесенні постанови відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законом. Стягнення накладене з дотриманням строку, передбаченого ст.38 КУпАП. Повістку було сформовано та надіслано позивачу відповідно до вимог чинного законодавства, відділення поштового зв`язку за місцем проживання позивача працювало. Тому позивач вважається таким, що був належно повідомлений про необхідність прибуття до відповідача. На спростування факту вчинення адміністративного правопорушення позивач не надав жодних доказів. Крім цього, 13.11.2025 позивач власноруч підписав заяву, відповідно до якої зазначив, що порушення визнає. Також відповідач визнав, що у постанові допущено описку, а саме: вказано номер поштового відправлення замість номера повістки. 
Відповідно до ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
11.06.2026 суд витребував докази.
Позивач зазначив, що він має захворювання органів зору. Документів на відстрочку не оформив до кінця. 13.11.2025 йому давали на підпис деякі документи в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак ці документи він не чинав, оскільки за станом здоров`я не міг цього зробити. Представник позивача зазначив, що просить позов задовольнити, оскільки при накладенні на позивача адміністративного стягнення відповідач діяв неправомірно та наклав стягнення після спливу строку, передбаченого ст.38 КУпАП.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що на даний час, оскільки позивач не вчинив усіх дій для встановлення його придатності до військової служби він є військовозобов`язаним та вважається придатним до проходження військової служби, а тому зобов`язаний виконувати відповідні вимоги законодавства, оновлювати свої дані та з`являтися за викликом. Порушення позивач визнав, а тому на нього у визначеному КУпАП порядку було накладене адміністративне стягнення.
Суд встановив:
Згідно зі змістом постанови від 13.11.2026 №23763, відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме у тому, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення його військово-облікових даних за повісткою №0610208247667, яка була сформована 18.11.2024 та надіслана позивачу засобами поштового зв`язку, чим порушив вимоги ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". За вчинення вказаного адміністративного правопорушення напозивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. 
27.01.2026 для примусового виконання постанови від 13.11.2025 №23763 було відкрите виконавче провадження №80098853.
Відповідно до копії паспорта громадянина України позивач із 1996 року зареєстрований у с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області. Згідно з копією посвідчення від 18.09.2023 серії НОМЕР_1 позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи по зору довічно. Так, позивач має незначне погіршення зору правого ока та значне погіршення зору лівого ока, що підтверджується медичним висновком (арк. спр. 10-13). Відповідно до довідки від 30.04.2026 №579 позивач отримує державну соціальну допомогу по інвалідності ІІІ групи.
18.11.2024 позивачу було згенеровано повістку №1262326, відповідно до якої його зобов`язали з`явитися до відповідача для уточнення військово-облікових даних о 09.00 01.12.2024. Цю повістку позивачу було надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення та з описом вкладення №0610208247967.
Відповідно до листа від 25.05.2026 №1853-Запит 20391341-В поштове відділення за місцем проживання позивача працювало у період з 01.11.2024 до 01.01.2025 у звичайному режимі.
Згідно з листом від 18.06.2026 №1.30.002.-21077-26 поштове відправлення №0610208247967 було прийняте до пересилання відділенням поштового зв`язку 21.11.2024, надійшло до відділення с. Пасічна 26.11.2024 та було повернене відповідачу 10.12.2024 з відміткою "відсутність адресата за вказаною адресою" та вважається врученим 11.12.2024.
Згідно з обліковою карткою позивача, він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , картотека вільних залишків, підкартотека: підлягають призову на військову службу під час мобілізації. 13.11.2025 позивачу було виписане направлення на ВЛК для визначення його придатності до військової служби.
13.11.2025 позивач подав заяву відповідачу про визнання порушення та згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності. Дана заява була оформлена на відповідному бланку, у якому позивач вписав свої персональні дані зазначив дату та підписав документ.
Оцінка суду.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним та документів, які б підтверджували його непридатність до проходження військової служби відповідачу не подав. Інформація про результати проходження позивачем ВЛК суду не надана. 
Таким чином, на позивача розповсюджуються вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі обов`язок, передбачений ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до якого громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Судом встановлено, що позивач хоча і є особою з інвалідністю ІІІ групи, за викликом до відповідача не з`явився для визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, військово-облікові дані своєчасно не оновив.
Водночас відповідач вжив належних заходів для сповіщення позивача щодо необхідності з`явитися, що підтверджується відповіддю відділення поштового зв`язку від 18.06.2026. Поштове відправлення відповідно до вимог законодавства вважається врученим позивачу.
13.11.2025 позивач підписав заяву, відповідно до якої визнав вчинення адміністративного правопорушення, а також дав згоду на розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам КУпАП.
Доводи сторони позивача про те, що позивач не підписував цю заяву, не знав змісту заяви, оскільки не бачить та не вміє читати, суд відхиляє, оскільки згідно з медичними документами, що були долучені до позову позивач практично не бачить тільки на одне око. Доказів повної сліпоти не надано. Доказів того, що позивач не навчався у школі та у зв`язку з цим не вміє читати та писати також не надано. Доказів того, що підпис на заяві від 13.11.2025 та рукописний текст виконаний не позивачем не надано. Клопотань щодо витребування доказів сторона позивача не заявляла.
У ході судового розгляду було встановлено, що в оскаржуваній постанові було допущено описку, а саме замість номера повістки вказано номер поштового відправлення цієї повістки позивачу. Водночас цей недолік не може сулгувати підставою для скасування такої постанови. Представник відповідача пояснив це великим навантаженням, що також підтверджується і поясненнями позивача, оскільки він зазначив, що 13.11.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 окрім нього перебувало ще орієнтовно 5 відвідувачів.
У ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчити про те, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови порушив вимоги КУпАП.
Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Сторона позивача покликається на те, що на день винесення постанови пройшов 3-місячний строк з дня виявлення порушення. Водночас, датою виявлення порушення не є день його вчинення. Датою виявлення порушення є день, коли в уповноваженого органу є достатні дані вважати, що у діях особи є всі ознаки складу адміністративного правопорушення. Враховуючи те, що у відповідача на поштовому відправленні було відсутнє повідомлення про причини повернення такого відправлення, у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення безпосередньо після неявки позивача за повісткою. Водночас, коли позивач подав заяву про те, що визнає вчинення адміністративного правопорушення, сукупності доказів, які були у відповідача було достатньо. Тому стягнення накладене на позивача у день виявлення порушення і до спливу одного року з моменту його вчинення.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. 246, 286 КАС України, суд,
ухвалив:
відмовити у задовленні позову  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його постановлення.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 25.06.2026. 

Суддя Матолич В.В.