П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол 
про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол 
про адміністративне правопорушення, Ярмоленко Г.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ярмоленко Г.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Постановою суду визнано доведеним, що ОСОБА_1 17.11.2024 року о 23 год. 10 хв. керував автомобілем «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_1 , по а/д М-03 м. Київ - м. Харків, у с. Щасливе Бориспільського р-ну Київської обл. та вживав алкогольні напої (слабоалкогольний енергетик «REVO», об`єм 0,5 грам, вміст алкоголю 8,5 обертів) після ДТП за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України. 

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 апеляційній скарзі, просила постанову скасувати, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, через неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не надано оцінки всім обставина справи, а саме, що ОСОБА_1 не був обізнаний про ДТП за участі його автомобіля, який був припаркований, що на момент ДТП, ОСОБА_1 не перебував ані в салоні автомобіля ані поряд із ним, тобто до скоєння ДТП він взагалі не причетний. Також судом залишено поза увагою відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого не вбачається, що ОСОБА_3 вживав алкогольні напої, або відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 взагалі склали безпідставно, адже всі наявні докази вказують на те, що ОСОБА_4 не був учасником ДТП, а отже і не повинен був чекати проведення медичного огляду на не вживати спиртне. 
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Ярмоленко Г.В. на підтримання доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 в повному обсязі, переглянувши відеозапис зазначених подій за участі водія ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.
Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Ці вимоги закону при розгляді місцевим судом матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 - не дотримані.
Так, всупереч положенням ст. 280 КУпАП, в постанові суду першої інстанції не встановлені обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а є лише посилання на зміст протоколу про адміністративне правопорушення щодо того, що  ОСОБА_1 17.11.2024 року о 23 год. 10 хв. керував автомобілем «ToyotaCarina», д.н.з. НОМЕР_1 , по а/д М-03 м. Київ - м. Харків, у с. Щасливе Бориспільського р-ну Київської обл. та вживав алкогольні після ДТП за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Як далі випливає зі змісту постанови, аналізуючи докази у справі в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції вірно та його вина у вчиненому правопорушенні повністю доведена, оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було. 
Однак, у постанові не наведено жодного доказу, який, на переконання суду першої інстанції, свідчить до доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, як і не надана оцінка доказам у справі.
Дослідивши докази у провадженні, суд апеляційної інстанції встановлює наступне. 
Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм алкоголю, наркотиків чи лікарських препараті після дорожньо-транспортної пригоди або після вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу - до того моменту, як буде проведено офіційний огляд на стан сп`яніння.
Тобто суб`єктом даного правопорушення - є особа, яка керувала транспортним засобом, вчинила ДТП після якого вживала алкогольні напої.
При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог пункту 2.10 «є» у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
ОСОБА_1 категорично заперечує керування ним транспортним засобом та вчинення ним ДТП, зокрема 17.11.2024 року о 23 год. 10 хв., коли і було складено протокол про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду у суді першої інстанції.

Згідно досліджуваних в суді апеляційної інстанції відеозаписі із портативних камер працівників поліції в хронологічній послідовності не вбачається, що ОСОБА_1 був учасником ДТП, що він вживав алкогольні напої чи відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 пояснив, що 17.11.2024 року він дійсно керував автомобілем «ToyotaCarina», д.н.з. НОМЕР_1 , де на а/д М-03 м. Київ - м. Харків, у с. Щасливе Бориспільського р-ну Київської обл. зупинився на АЗС та припаркувався, після чого дійсно вживав слабоалкогольний енергетик «REVO», однак про ДТП з участю його припаркованого автомобіля він дізнався уже згодом, у момент ДТП його не було поряд із автомобілем, а тим більше у салоні автомобіля. Також ОСОБА_1 зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та зауважив, що він і не мав його проходити, адже його не зупиняли під час керування транспортним засобом і він не вчиняв ДТП і не мав нікого чекати для проходження огляду.
Отже, аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та інші наявні у справі докази, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, а факт вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП за його участю не був підтверджений належними та допустимими доказами у справі.
Разом з цим, із наявних матеріалів ДТП за участю автомобіля ОСОБА_1 , а саме схеми місця ДТП доданої до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №176194 вбачається, що дана ДТП сталася 17.11.2024 року о 23 год. 10 хв., у той самий час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №176236 за ч. 4 ст. 130 КУпАП часом вчинення адміністративного правопорушення є також 23 год. 10 хв., що співпадає з моментом ДТП.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ДТП, не є належним доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, провадження у справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП має бути закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційна скарга Ярмоленко Г.В. в інтересах ОСОБА_1  підлягає задоволенню, а постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Ярмоленко Г.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2025 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька