Кримінальне провадження №629/2587/26
Номер провадження 1-кп/629/228/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, з середньою освітою, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,- 
в с т а н о в и в :
25.01.2026 близько 09-00 години, більш точного часу встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_6 , побачила на ліжку гаманець з грошовими коштами та папку з документами. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшла у іншу кімнату, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території Україні та продовжено його дію, таємно викрала грошові кошти у сумі 5000 грн. та папку з документами. Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 5000 гривень.
Крім того, 25.01.2026, близько 09-00 години, більш точного часу встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_6 , побачила на ліжку гаманець з грошовими коштами та папку з особистими документами останньої. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на заволодіння особистими документами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшла у іншу кімнату, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 22.12.1998 Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є особливо важливим документом. Після чого, ОСОБА_5 , розуміючи, що вказані документи є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами, утримуючи їх при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилася ними на власний розсуд.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що відсутні претензії до обвинуваченої, яка відшкодувала їй матеріальну та моральну шкоду, просила обвинувачену суворо не карати. 
Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала та пояснила у судовому засіданні, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах, а саме, що 25.01.2026 вона перебувала в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_6 , де таємно викрала грошові кошти у сумі 5000 грн., паспорт та пенсійне посвідчення потерпілої. У вчиненому щиро розкаялася.
Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд находить її вину повністю доказаною, а скоєне нею підлягаючим кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 12 КК України, обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальний проступок та тяжкий злочини.
Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона має середню освіту, незаміжня, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також доньку з інвалідністю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства – середній.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Суд при призначенні покарання застосовує ч. 1 ст. 70 КК України та призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме за кожне кримінальне правопорушення окремо, а остаточне покарання призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи викладене, обставини і тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої і попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, звільнивши від такого з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Суд покладає на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд –
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:
-за ч. 4 ст. 185 КК України – 5 років позбавлення волі,
-за ч. 3 ст. 357 КК України – 1 рік пробаційного нагляду.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, обвинуваченій ОСОБА_5 призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом. 

Суддя      ОСОБА_9