Окнянський районний суд Одеської області 
  	Справа №: 506/447/26	

Провадження № 3/506/210/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
11.06.2026 року суддя Окнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О.Л., за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю., прокурора Барбанягри І.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від Національного Агентства з питань запобігання корупції , відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, колишнього начальника Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),перебуває в шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ,перебуває у відпустці по догляду за дитиною, 
за ч.1 ст.172-6 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , як колишній начальник Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави за 2023 рік (декларація після припинення діяльності ) , чим порушила вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
За цим фактом уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №47-01/145/26 від 17.04.2026 року за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнала, підтвердила обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснила, що дійсно несвоєчасно подала декларацію, однак прямого умислу на вчинення правопорушення не мала. Зазначила, що після звільнення нею було подано декларацію «кандидата на посаду», яку вона помилково вважала такою, що охоплює звітний період за 2023 рік, у зв`язку з чим вважала обов`язок щодо подання декларації виконаним. Також пояснила, що після прийняття на нову посаду проходила спеціальну перевірку, за результатами якої її було призначено на посаду, а тому вважала подані нею відомості достатніми. Декларацію за 2023 рік після припинення діяльності подала 24.06.2025 року після отримання відповідного листа НАЗК. Вона вважає, що вказане правопорушення є малозначним, так як вона не мала на меті приховати свій матеріальний стан. Крім того, на час настання встановленого законом строку подачі декларації вона перебувала на останніх місяцях вагітності, її свекруха тяжко хворіла, що також вплинуло на її тодішній психоемоційний стан. Водночас ОСОБА_1 зазначила, що, на її переконання, датою виявлення адміністративного правопорушення слід вважати 10.06.2025 року, оскільки саме цією датою НАЗК направило повідомлення про виявлення факту неподання декларації, при цьому протокол був складений через майже 10 місяців з моменту виявлення. У зв`язку з цим вона просила закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Прокурор Барбанягра І.П. вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік після припинення діяльності нею подано несвоєчасно, без поважних причин, а саме 24.06.2025 року. Зазначив, що строк притягнення особи до адміністративної відповідальності не сплив, оскільки дворічний строк з моменту вчинення правопорушення не минув, а датою виявлення адміністративного правопорушення слід вважати дату складання протоколу, тобто 17.04.2026 року, оскільки саме на момент складання протоколу уповноваженою особою було зібрано та проаналізовано всі необхідні дані для встановлення ознак складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та притягнути її до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справ, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ч.1 ст.172-6 КУпАП встановлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма є бланкетною і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватись спеціальним Законом.
Так, згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони або обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. 
Відповідно до витягу з наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.12.2019 року №11-к ОСОБА_1 з 28.12.2019 року призначено на посаду начальника Окнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно з витягом з наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.06.2021 року №1525/к ОСОБА_1 з 08.06.2021 року призначено на посаду начальника Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.05.2023 року №4265-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 05.06.2023 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».
Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, у зв`язку з чим ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, і була зобов`язана виконувати вимоги Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі вимоги, передбачені ст. 45 вказаного Закону.
У відповідності до п.15 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в»-« ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІ Порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 року №252/23, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 року за №1965/41021, щорічна декларація — це декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону щороку, а також абзацу другого частини другої статті 45 Закону після припинення діяльності, у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік, тобто період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, у якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
На виконання вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік після припинення діяльності не пізніше 31.03.2024 року, тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2024 року.
Однак ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, обізнаною щодо обов`язку, способу та строку подання декларації після припинення діяльності, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подала відповідну декларацію лише 24.06.2025 року о 15 годині 21 хвилині, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Згідно зі службовою запискою керівника Департаменту інформаційних систем, аналітичної роботи та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції від 22.01.2026 року №70-05/805-26 технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню декларації у визначений законом період, не зафіксовано.
Суд зауважує, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП , є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків, для констатації наявності якого встановлення суспільно небезпечних наслідків не вимагається.
Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.
Таке усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю.
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №47-01/145/26 від 17.04.2026 року, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які узгоджуються між собою, зокрема:
- протоколом №47-01/145/26 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 17.04.2026 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП /а.с.2-13/;
- відомостями з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо суб`єкта декларування ОСОБА_1 №110421, згідно з якими у переліку поданих нею документів міститься щорічна декларація за 2023 рік, подана 24.06.2025 року о 15 год. 21 хв., а також декларація кандидата на посаду за 2023 рік, подана 29.02.2024 року о 14 год. 26 хв. /а.с.14/;
- послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 12.10.2023 року по 25.06.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 29.02.2024 року здійснила вхід до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису, після чого здійснювала дії щодо створення та заповнення декларації кандидата на посаду /а.с.15-20/;
- копією особової картки державного службовця ОСОБА_1 та доданими до неї відомостями, з яких вбачається проходження останньою державної служби, займані нею посади, присвоєний ранг державного службовця, відомості про професійне навчання, оцінювання результатів службової діяльності, надання відпусток, а також відсутність відомостей про службові відрядження за кордон, застосування заохочень та накладення дисциплінарних стягнень /а.с.24-30/;
- копією паспорта громадянина України та копією картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.31-32,43-45/;
- копією наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.04.2024 року №2376-к «Про призначення ОСОБА_1 », відповідно до якого ОСОБА_1 з 01.05.2024 року призначено на посаду заступника начальника Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), із збереженням 4 рангу державного службовця /а.с.33/;
- копією витягу з наказу Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.12.2025 року №183/к, згідно з яким ОСОБА_1 з 31.12.2025 року визначено такою, що працює на посаді заступника начальника Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України /а.с.34/;
- копією посадової інструкції державного службовця ОСОБА_1 , затвердженої 09.08.2021 року, з якої вбачається, що посада начальника Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області належить до посад державної служби категорії «Б», а ОСОБА_1 під час її зайняття була зобов`язана виконувати вимоги законодавства України /а.с.51-53/;
- копією витягу з наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.12.2019 року №11-к та копією посадової інструкції державного службовця, згідно з якими ОСОБА_1 з 28.12.2019 року працювала на посаді начальника Окнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка належить до посад державної служби категорії «Б» /а.с.46-49/;
- копією витягу з наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.06.2021 року №1525/к та копією посадової інструкції державного службовця, згідно з якими ОСОБА_1 з 08.06.2021 року працювала на посаді начальника Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка належить до посад державної служби категорії «Б» /а.с.50-53/;
- копією наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.05.2023 року №4265-к «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.06.2023 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису, з припиненням державної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» /а.с.54-55/;
- копією повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції №47-02/50389-25 від 10.06.2025 року про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з яким ОСОБА_1 повідомлено про те, що за результатами контролю своєчасності подання декларацій встановлено факт неподання нею щорічної декларації за 2023 рік, а також роз`яснено обов`язок подати декларацію протягом 10 днів з дня отримання цього повідомлення /а.с.88/.
Таким чином, встановлено та підтверджено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік , після припинення діяльності, чим порушено вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксованих у належній процесуальній формі, які узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, доповнюють один одного та є такими, що не викликають сумніву.
Що стосується позиції ОСОБА_1 , висловленої у судовому засіданні ,то на підтвердження поважності пропуску строку подачі декларації за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 року декларант не надала суду належних доказів.
Так, встановлений ст. 45 Закону обов`язок подання суб`єктами декларування декларацій є імперативним і не ставиться Законом в залежність від будь-яких обставин (в тому числі, технічної, фізичної можливості суб`єкта декларування його реалізувати, внаслідок бездіяльності самого суб`єкта декларування, незнання закону тощо). Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. 
Доказів наявності об`єктивних, непереборних та поважних причин, які б унеможливили своєчасне подання вказаної декларації, ОСОБА_1 суду не надала, і судом такі причини не встановлені. 
Наведені нею обставини щодо помилкового розуміння законодавчих вимог та вважання поданої декларації «кандидата на посаду» такою, що охоплює необхідний звітний період, не можуть бути визнані поважними причинами несвоєчасного подання декларації, оскільки пов`язані з неправильним розумінням вимог закону, а не з наявністю об`єктивних перешкод для своєчасного виконання обов`язку декларування.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність умислу при несвоєчасному поданні декларації не є підставою для звільнення її від відповідальності, оскільки суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі як прямого, так і непрямого умислу. Умисел особи при вчиненні зазначеного діяння охоплює усвідомлення нею свого обов`язку подати декларацію у визначений законом строк. ОСОБА_1 , маючи статус суб`єкта декларування, була достеменно обізнана про вимоги статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а отже, усвідомлювала протиправний характер своєї бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки у вигляді порушення вимог фінансового контролю та свідомо припускала їх настання (діючи з непрямим умислом). 
Крім того, склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є формальним, що означає, що відповідальність за вказаною нормою настає за сам факт несвоєчасного подання декларації за відсутності поважних причин, незалежно від мотивів особи чи наявності мети приховати власні статки. 
Думка ОСОБА_1 щодо визнання вказаного правопорушення малозначним не може бути прийнята судом до уваги , так як звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбачене ст.22 КУпАП, застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність та правову виправданість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.
Адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 КУпАП, за своїм правовим змістом та спрямованістю характеризується високим рівнем суспільної небезпеки, оскільки посягає на засади фінансового контролю. Такий контроль є інструментом забезпечення прозорості та обов`язковий для всіх осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зазначені особи мають безумовно виконувати передбачені законом вимоги, незалежно від того, чи змінювався їхній матеріальний стан, а також незалежно від наявності позитивних характеристик за місцем роботи чи інших особистих заслуг.
Вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, нівелює встановлені антикорупційним законодавством вимоги й обмеження. Воно посягає на встановлений порядок діяльності органів влади, дискредитує інститут публічної служби та знижує рівень довіри суспільства до державних інституцій. Саме по собі несвоєчасне подання декларації, навіть за відсутності негативних наслідків у вигляді приховування статків, свідчить про неналежне ставлення суб`єкта декларування до своїх прямих законодавчих обов`язків.
За змістом ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (принцип генеральної та спеціальної превенції).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за обставин даної справи застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП є невиправданим, оскільки звільнення від відповідальності за порушення правил фінансового контролю не сприятиме досягненню мети адміністративного стягнення та не відповідатиме загальним засадам запобігання і протидії корупції в державі. 
Що стосується думки ОСОБА_1 щодо порушення шестимісячного строку, то суд вважає , що органом, уповноваженим на складання протоколу , вказаний строк не пропущено, оскільки під виявленням правопорушення слід розуміти не просто встановлення факту події, а встановлення повного складу правопорушення, що включає перевірку статусу суб`єкта, наявності у нього обов`язку подати декларацію, відсутності поважних причин несвоєчасного подання. До моменту отримання пояснень від особи та завершення збору доказів, уповноважена особа не має достатніх підстав для висновку про наявність вини, оскільки складовою ознакою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання відповідної декларації без поважних причин, наявність чи відсутність яких можливо встановити лише після відібрання пояснень від особи суб`єкта декларування, які слід оцінювати у сукупності із усіма іншими доказами несвоєчасності подання такої декларації. 
Так, ОСОБА_1 вважає, що датою виявлення правопорушення є 10 червня 2025 року, а саме дата встановлення НАЗК факту несвоєчасного подання декларації, про що зазначено в листі НАЗК (а.с.88).
Слід зауважити , що в законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому, крім факту встановлення несвоєчасності подання декларації для наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідно також встановити відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації та чи є відповідна особа суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» тощо.
Відповідно до роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.04.2021 за №1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень, тощо). Висновок про те, що виявлене правопорушення, пов`язане з корупцією, як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 824/1164/18-а, від 22.02.2022 у справі № 260/511/19, від 18.05.2022 у справі № 813/4354/17, від 01.06.2022 у справі № 440/698/20, від 27.07.2022 у справі № 1340/5822/18 та від 18.01.2024 у справі № 522/12566/18.
Також відповідні роз`яснення надані 26.04.2021 року Національним агентством із запобігання корупції , відповідно до яких початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, проте факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складенні протоколу.
Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної Ради України в листі від 11.09.2018 за №04-18/10-1584 зазначено, що визначений ст.254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій. Моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (притягається до адміністративної відповідальності) здійснити дії, визначені частинами 2-4 ст.256 КУпАП. 
Таким чином, виявити правопорушення означає встановити наявність усіх передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак конкретного правопорушення. Право встановлення цього факту і його документування має особа, уповноважена на складання протоколу. 
Уповноважена на складення протоколу особа з 10.06.2025 по 16.04.2026 вчиняла ряд процесуальних дій для перевірки наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, (направлялися відповідні запити до управлінь юстиції тощо ) , 16 квітня 2026 року були отримані пояснення від ОСОБА_1 , тобто проводилась всебічна перевірка щодо можливого правопорушення і збір доказів для встановлення події та складу правопорушення.
17 квітня 2026 року закінчено збирання доказів, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, внаслідок чого складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та його копія направлена ОСОБА_1 . 
Відтак, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних, який в даному випадку збігається з моментом складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення (17 квітня 2026 року), оскільки лише після отримання таких даних можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення. На момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про наявність ознак складу правопорушення (в тому числі опитано особу та встановлено відсутність поважних підстав несвоєчасного подання декларації у визначений строк), та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені ч.ч. 2-4 ст.256 КУпАП, а отже шестимісячний строк, встановлений ч.4 ст.38 КУпАП не закінчився. 
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні свою вину у несвоєчасному поданні декларації визнала, обставини вчинення правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення відносно ОСОБА_1 слід обрати у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у дохід держави. 
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /РНОКПП НОМЕР_1 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 
Стягнення штрафу проводити на р/р UA248999980313000106000015626, отримувач коштів: ГУК в Од.обл/отг смт Окни/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), ЄДРПОУ – 37607526; МФО – 899998, код платежу: 21081100, призначення платежу: штрафи від населення.
Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу – 1700 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 665,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

Суддя 	Чеботаренко О. Л.