УХВАЛА
30 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 757/29272/18
провадження № 61-5455ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Державної установи «Городищенська виправна колонія № 96» про відшкодування моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Державної установи «Городищенська виправна колонія № 96» (далі - ДУ «Городищенська ВК № 96»), в якому просив суд стягнути з держави Україна на свою користь 
відшкодування моральної шкоди, завданої неналежними умовами його утримання 
у виправній установі у розмірі 2 700 000,00 грн.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у розмірі 10 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року змінено. Збільшено розмір моральної шкоди стягнутої з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 з 10 000,00 грн до 50 000,00 грн.
Апеляційну скаргу ДУ «Городищенська ВК № 96» залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди відмовлено. В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року залишено без змін.
У квітні 2026 року Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції шляхом формування документа 
у підсистемі «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2026 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким 
у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління 
з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки 
у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні 
до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810,00 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Заявником оскаржуються судові рішення за результатами задоволення позовної вимоги майнового характеру у розмірі 50 000,00 грн.
Відповідно за оскарження судових рішень, з урахуванням предмета спору 
та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті 
у розмірі 1 127,68 грн (1 762,00 х 0,4 х 200% х 0,8).
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 127,68 грн.
Судовий збір за подачу касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від11 березня 2026 рокузалишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник