ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р.
м. Київ
Справа № 911/174/22 

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна»
про ухвалення додаткового рішення у справі №911/174/22 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенс технолоджи»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна», 
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Акм-груп»
про припинення порушення прав інтелектуальної власності
без виклику учасників справи
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенс технолоджи» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Акм-груп» про припинення порушення прав інтелектуальної власності.
Рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2023 позов задоволено частково.
02.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №911/174/22 до розгляду, відкрито провадження за нововиявленими обставинами.
Рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №911/174/22 - задоволено. Рішення суду від 14.02.2026 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
Через систему «Електронний суд» 24.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» надійшла заява про розподіл судових витрат, згідно з якої відповідач просить суд стягнути з позивача 243350 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Згідно частини 2 цієї ж статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2026 означена заява про ухвалення додаткового рішення у справі №911/174/22 прийнята до розгляду. Судом вирішено здійснювати розглядати заяву без виклику учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи в частині вимог позивача про розподіл судових витрат, господарський суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вказаною статтею передбачено, якими доказами заявник повинен підтверджувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. У разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд вважає за необхідне зазначити, що договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України".
У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач-1 зазначає, що у зв`язку зі скасуванням рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 за результатами перегляду справи за нововиявленими обставинами та ухваленням нового рішення, саме суд, який ухвалив остаточне рішення у справі, повинен здійснити розподіл усіх судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
На обґрунтування вказаної позиції заявник посилається на положення статей 129 та 325 ГПК України, а також на правові висновки Верховного Суду, відповідно до яких у разі ухвалення нового рішення суд має вирішити питання щодо розподілу судових витрат за загальними правилами процесуального закону, включаючи витрати, понесені під час попереднього розгляду справи.
У зв`язку з цим відповідач-1 просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи по суті, у загальному розмірі 207966 грн, з яких 181751,00 грн становлять витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції та під час оскарження ухвали про зупинення провадження (заява від 20.02.2023), а 26215 грн — витрати на правничу допомогу у суді касаційної інстанції (докази були додані до касаційної скарги).
Крім того, заявник зазначає, що у зв`язку з переглядом справи за нововиявленими обставинами між ТОВ «АРИМКОМ-УКРАЇНА» та адвокатським об`єднанням «Компетенс» було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого вартість послуг адвоката становила 3072 грн за годину роботи.
На підтвердження понесених витрат заявником наведено детальний опис виконаних адвокатом робіт, зокрема: вивчення матеріалів справ та формування правової позиції, складання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підготовка клопотання про долучення доказів, участь у судовому засіданні та підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення. Загальна тривалість виконаних робіт, за твердженням заявника, склала 11,5 годин, а загальна вартість наданої правничої допомоги — 35384 грн, які, як зазначено у заяві, були фактично сплачені відповідачем-1.
В підтвердження наданих послуг відповідачем долучено до матеріалів справи, зокрема: 
- заява від 20.02.2023 №35492 з додатками (том 3 арк. 138) до якої долучено копію Договору про надання правничої допомоги від 03.02.2022 №АА000133 від 03.02.2022 та додаткові угоди до нього, оригінали рахунків-фактури та копії платіжних інструкцій, актів наданих послуг;
- касаційна скарга від 26.06.2023 №37355 (том 4 арк. 164);
- заява про ухвалення додатково рішення від 24.04.2026 до якої долучено договір про надання правничої допомоги від 27.03.2026 №20260327/1, доручення від 27.03.2026, рахунок-фактури від 27.03.2026, звіт про виконану роботу, рахунки-фактури та платіжні інструкції на 35384 грн. 
Суд розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення в частині адвокатських витрат у суді першої інстанції та під час оскарження ухвали суду від 02.08.2022 про зупинення провадження у справі у розмірі 181751 грн зазначає наступне.
Судом досліджено заяву заявника від 20.02.2023 №35492 (том 3, арк. 138), до якої додано інформацію про розмір витрат на правничу допомогу та документи на їх підтвердження. Згідно з розрахунком від 20.02.2023, відповідачу-1 були надані такі послуги:
1. Складання та подання відзиву на позовну заяву – 9600 грн;
2. Участь у судовому засіданні 14.06.2022 – 4917 грн; 
3. Підготовка та подання клопотання про зупинення провадження у справі №911/174/22 – 10638 грн;
4. Участь у судовому засіданні 12.07.2022 – 10989 грн;
5. Підготовка та подання заперечень щодо пояснень позивача на клопотання про зупинення провадження – 16663,50 грн; участь у судовому засіданні 02.08.2022 – 11109 грн;
6. Ознайомлення з матеріалами справи (апеляційною скаргою) – 5596,50 грн; складання та подання відзиву на апеляційну скаргу – 18655 грн;
7. Участь у судовому засіданні в апеляційній інстанції 20.09.2022 – 11193 грн;
8. Складання та подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 у справі №911/174/22 – 18725 грн; судовий збір за подання касаційної скарги – 2481 грн. 
9. Участь у судовому засіданні 22.11.2022 – 7490 грн. 
10. Підготовка та участь у судовому засіданні 06.12.2022 – 22470 грн. 
11. Підготовка та участь у судовому засіданні 14.02.2023 – 11235 грн; підготовка та подання заяви про відшкодування судових витрат – 11235 грн; підготовка та подання заперечень щодо компенсації судових витрат позивача – 11235 грн.
Загальна сума витрат на правничу допомогу становить 181751 грн.
Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в частині таких послуг: 
підготовка та подання клопотання про зупинення провадження у справі №911/174/22 – 10638 грн; підготовка та подання заперечень щодо пояснень позивача на клопотання про зупинення провадження – 16663,50 грн; ознайомлення з матеріалами справи (апеляційною скаргою) – 5596,50 грн; складання та подання відзиву на апеляційну скаргу – 18655 грн; участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.09.2022 – 11193 грн; складання та подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 у справі №911/174/22 – 18725 грн; судовий збір за подання касаційної скарги – 2481 грн.
Суд виходить із того, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 апеляційну скаргу позивача було задоволено, а ухвалу суду першої інстанції від 02.08.2022 про зупинення провадження у справі — скасовано. При цьому ініціатором подання клопотання про зупинення провадження був саме відповідач-1, який заявив вимогу про компенсацію судових витрат.
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 31.10.2022 відповідачу-1 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції від 20.09.2022.
За таких обставин суд дійшов висновку, що витрати, пов`язані з поданням клопотання про зупинення провадження, його подальшим оскарженням та переглядом відповідних судових рішень, не призвели до позитивного для відповідача-1 результату та не можуть бути покладені на іншу сторону спору.
У зв`язку з наведеним суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в цій частині.
Також суд вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в частині підготовки та подання заяви про відшкодування судових витрат у розмірі 11235 грн.
Суд зазначає, що підготовка відповідної заяви є процесуальною дією, спрямованою виключно на реалізацію права сторони на розподіл судових витрат, та не пов`язана безпосередньо з розглядом спору по суті. При цьому така заява за своїм змістом не є складною, не потребує значного обсягу юридичної та технічної роботи, а відтак заявлений до відшкодування розмір витрат не відповідає критеріям розумності, співмірності та необхідності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення зазначених витрат на іншу сторону спору.
Разом із тим, суд враховує, що обставини, на які посилався відповідач-1 як на підставу для зупинення провадження у справі, у подальшому знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та були покладені в основу нового судового рішення. Отже, саме по собі звернення відповідача-1 із відповідним клопотанням не може вважатися очевидно безпідставним чи таким, що було спрямоване на затягування розгляду справи.
Водночас сам факт відмови у задоволенні відповідного клопотання судом не є безумовною підставою для покладення на іншу сторону всіх витрат, пов`язаних із вчиненням таких процесуальних дій, з огляду на критерії розумності, необхідності та співмірності судових витрат.
Отже, суд дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 95187 грн.
Враховуючи заявлену до відшкодування суму витрат на правничу допомогу у розмірі 181751 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 86564 грн (181751 грн – 95187 грн).
Також відповідач-1 просить суд покласти на позивача адвокатські витрати понесені в суді касаційної інстанції у розмірі 26215 грн.
Суд не вбачає підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи судом касаційної інстанції.
Суд враховує, що за результатами касаційного перегляду Верховним Судом рішення судів попередніх інстанцій, якими позов було задоволено, залишено без змін, а отже саме позивач був стороною, на користь якої ухвалено остаточне судове рішення на відповідній стадії процесу.
Подальше скасування судового рішення за нововиявленими обставинами не змінює результату розгляду справи у суді касаційної інстанції та не є підставою для покладення на позивача витрат відповідача, понесених у зв`язку з касаційним переглядом справи.
Також відповідач-1 просить покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи за нововиявленими обставинами, у розмірі 35384 грн.
Заявник зазначає, що між ТОВ «Аримком-Україна» та адвокатським об`єднанням «Компетенс» було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого вартість послуг адвоката становила 3072 грн за годину роботи.
На підтвердження понесених витрат відповідачем-1 надано детальний опис виконаних адвокатом робіт, зокрема: вивчення матеріалів справи та формування правової позиції, складання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підготовка клопотання про долучення доказів, участь у судовому засіданні, а також підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення. Загальна тривалість виконаних робіт становила 11,5 годин, а загальна вартість правничої допомоги — 35384 грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення від 24.04.2026 заявником долучено договір про надання правничої допомоги від 27.03.2026 №20260327/1, доручення від 27.03.2026, рахунки-фактури, звіт про виконані роботи, а також платіжні інструкції на загальну суму 35384 грн, що підтверджують фактичне понесення відповідних витрат.
Оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що заявлені витрати є документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом справи за нововиявленими обставинами та співмірними зі складністю виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих послуг і часом, витраченим на їх виконання.
При цьому суд враховує, що за результатами перегляду справи за нововиявленими обставинами заяву відповідача-1 було задоволено, а у задоволенні позову — відмовлено повністю, тобто саме відповідач-1 є стороною, на користь якої ухвалено судове рішення за результатами відповідної стадії судового розгляду.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат відповідача-1 на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи за нововиявленими обставинами, у розмірі 35384 грн.
Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених відповідачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 86564 грн + 35384 грн = 121948 грн
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує критерії реальності, необхідності та розумності їх розміру, зокрема обсяг наданих послуг, складність справи та її значення для сторін.
Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/174/22 підлягає частковому задоволенню, а відтак з позивача на користь відповідача-1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 121948 гривень.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ: 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/174/22 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенс технолоджи» (61052, Харківська обл., місто Харків, вулиця Мала Гончарівська, будинок 17, код 32174206) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Ж/М Червоний камінь, будинок 5, квартира 166, код 38530182) 121948 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Додаткове рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 27.05.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз