19.06.2026 Справа № 756/4483/26
Номер справи 756/4483/26
Номер провадження 2-о/756/242/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання- Макушева А.С.,
за участю заявника - ОСОБА_1 ,
представника заявника - ОСОБА_2 ,
свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених вимог
У березні 2026 року заявник ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду зі заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини.
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається, що є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Мати заявника ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник та батько ОСОБА_5 , прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_5 , не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на належну йому частку, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Після смерті батька заявника відкрилася спадщина. Заявник, як син є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні, в січні 2026 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Однак, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної у зв`язку з пропуском передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. 
Посилається, що незважаючи на різні адреси зареєстрованого місця проживання заявник постійно проживав із батьком, о доводиться документально, просить задовольнити заяву. 
Рух справи
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2026 року справу передано головуючому судді Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року справу призначено до розгляду. 
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року витребувано копії матеріалів спадкової справи.
На виконання ухвали суду з Двадцять першої Київської державної нотаріальної контри надійшли копії матеріалів спадкової справи заведеної щодо майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили задовольнити з підстав та мотивів викладених в ній.
Представник заінтересованої особи Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 03 червня 2026 року до суду надійшли письмові пояснення в яких представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог за недоведеністю та розглянути справу у відсутності їх представника.
В судовому засіданні 19 червня 2026 року допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які сповістили що є сусідами й проживають в будинку АДРЕСА_2 . Сповістили, що спадкодавець ОСОБА_5 увесь час проживав разом із сином ОСОБА_1 до липня 2022 року проживали разом із ОСОБА_6 . 
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись. 
Вислухавши пояснення заявника, його представника, та свідка, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини справи
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 18 вересня 1968 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько вказано ОСОБА_5 .
Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 роки.
Також судом встановлено, що мати заявника ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , зо доводиться свідоцтвом про смерть.
Зі свідоцтва про право власності на житло, виданого ДКУЖГ Мінського району м.Києва 17 грудня 1998 року встановлено, що квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить в рівних частках ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . 
Постановою нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори від 21 січня 2026року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини.
Згідно копії спадкової справи № 27/2026, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є заявник ОСОБА_1 
ОСОБА_5 22 лютого 2003 року склав заповіт, яким заповідав належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_4 сину ОСОБА_1 .
Як вбачається з реєстру територіальної громади міста Києва ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 з 23 листопада 1982 року по 02 грудня 2024 рік.
03 листопада 2008 року ОСОБА_5 подав заяву Головному лікарю з вимогою надати право на медичне обслуговування за адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_1 .
З Декларації №0000-9380-1МАз про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу встановлено, що ОСОБА_5 18 червня 2018 року уклав декларацію із сімейним лікарем, зазначивши місце свого проживання АДРЕСА_1 .
Державний нотаріус Двадцять першої Київської нотаріальної контори 22 січня 2026року видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на частку спадкової маси,яка складається з 2/3 часток квартири АДРЕСА_3 . Інша частка спадкової маси належить чоловіку спадкодавця ОСОБА_5 свідоцтво не видавалось. 
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем реєстрації проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом.
Даний висновок міститься в Постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року справа № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, який з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПУ України суд враховує до спірних правовідносин в даній справі.
Наявними у матеріалах справи письмовими доказами та показами свідків доведений факт того, що спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав на час смерті разом із сином ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 , а тому останній в розумінні положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. 
Крім того, положення ч.ч. 1,2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадку.
Оскільки, інших спадкоємців як встановлено з дослідженою в судовому засіданні спадкової справи не має, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 13, 81, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 19 червня 2026 року.

Суддя І.С. Шролик