Справа №571/902/26
Провадження № 2/571/472/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 червня 2026 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:
Головуючого судді Верзун О.П.,
за участі секретаря судового засідання Шупрудько І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Рокитне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
в с т а н о в и в:
До суду звернувся представник позивача з позовною заявою до відповідача у якому просить стягнути суму заборгованості: за договором про надання кредиту №51249-11/25 від 23.11.2025 в розмірі 40288,00 гри., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.11.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 у формі електронного документу було укладено договір про надання кредиту №51249-11/2025 відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 16000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та строки, визначені договором.
Відповідач умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого допустила заборгованість у розмірі 40288,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 16000,00 грн., заборгованості за відсотками 1728,00 грн., заборгованість по прострочених відсотках – 12960,00 грн, заборгованість за простроченою комісією – 1600,00 грн., заборгованість за штрафам – 8000,00 грн.
Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та посилаючись на ст.ст. 526, 509, 626, 628, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 25 травня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 не подав. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
Відповідно до статті 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд дослідивши надані докази, дійшов до наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №51249-11/2025 , за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 16000,00 грн. строком на 120 днів. Дата повернення кредиту 22.03.2026. Проценти в розмірі 0.90% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту 34880,00 грн.
Згідно Кредитного договору позичальнику надаються кредитні кошти безготівково на рахунок відповідача №4483-82ХХ-ХХХХ-7537 (п.1.6 Договору).
Позивач на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти в сумі 16000,00 грн., які були перераховані на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , номер якої був зазначений в кредитному договорі, що підтверджується інформаційною довідкою iPay.ua. (а.с.22)
Крім того, згідно з відповіддю АТ «ОщадБанк» від 05.06.2026 року, наданою на виконання ухвали суду встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітована платіжна картка №4483820037037537 на яку здійснено переказ коштів в сумі 16000,00 грн. 24.11.2025 року.
Підтвердженням укладення відповідачем договору є також паспорт споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту.
Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №51249-11/2025 від 23.11.2025 року, який є додатком до даного договору, загальна вартість кредиту 34880,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №51249-11/2025 від 23.11.2025 року року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 40288,00 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту 16000,00 грн., заборгованість за відсотками - 1728,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками – 12960,00 грн., заборгованість за комісією – 1600, 00 грн., заборгованість за штрафом - 8000,00 грн.
Договір №51249-11/2025 від 23.11.2025 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього Кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора.
Із наведеного вище порядку при укладенні договору ОСОБА_1 здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.
Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і вона має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору.
Із досліджених доказів наданих позивачем вбачається, що нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування.
Отже, підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами.
Разом з тим, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено і станом на час розгляду даної справи він триває.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19.
Так, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Слід зазначити, що договір укладено в період дії в Україні воєнного стану.
Відтак, з огляду на положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по штрафам у розмірі 8000,00 гривень та комісію у розмірі 1600,00 грн., оскільки відповідач звільняється від сплати указаного виду відповідальності згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 30688,00 гривень, що складається з суми кредиту в розмірі 16000,00 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 1728,00 грн, заборгованість по простроченим відсоткам – 12960,00 грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача витрат по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Відтак, суд вважає, що сума понесених витрат, яка була заявлена позивачем, є непропорційною щодо складності справи, затрат часу та обсягу наданих робіт, а тому вважає за доцільне прохання позивача про стягнення у його користь з відповідача судові витрати на правничу допомогу задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 2000 гривень.
Оскільки позов задовольняється судом на 76,17 відсотки, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2027,95 гривні.
Керуючись ст.ст.264, 265, 279, 354 ЦПК України,суд,
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» заборгованість за кредитним договором №51249-11/2025 від 23112025 року в сумі 30688 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень нуль копійок); суму сплаченого судового збору в розмірі 2027,95 (дві тисячі двадцять сім гривень дев`яносто п`ять копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень нуль копійок).
В решті частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники у справі:
Позивач: – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Стар Файненс Груп", адреса: Україна, 03150, місто Київ, вул. Фізкультури, будинок 30Б, ЄДРПОУ 44022416.
Відповідач: – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя: