Справа № 729/1635/25 
3/729/16/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., 
за участю секретарів Шолудько Ю.М., ОСОБА_1 , 
адвоката Гунька О.Ю.,
розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 29.09.2025 о 01 год. 49 хв. в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. Олександра Кошеля, 1 керував транспортним засобом марки AUDI 200, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у КНП «Бобровицька опорна лікарня» та підтверджується висновком медичного закладу №69 від 29.09.2025, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його інтереси представляв захисник Гунько О.Ю., який зазначив, що ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає та пояснив, що транспортним засобом ОСОБА_2 не керував, а перебував у ньому на передньому пасажирському сидінні, очікуючи свого товариша, який повинен був відвезти його до місця проживання у м. Бобровиця.
До транспортного засобу під`їхав патрульний автомобіль, працівники поліції, підійшовши до нього повідомили про причину зупинки - перебування на вулиці під час комендантської години, запропонували вийти з автомобіля та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_2 погодився пройти огляд тільки в медичному закладі. 
У закладі охорони здоров`я огляд проводився без застосування технічних засобів, а висновок про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, було зроблено виключно на підставі візуального огляду, без зазначення ступені алкогольного сп`яніння. При цьому примусу з боку працівників поліції не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд приходить до такого висновку.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом (ст. 7 КУпАП ).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Незважаючи на те, що ОСОБА_2 вину не визнав, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №468006 від 29.09.2025, згідно з яким він 29.09.2025 близько 01 год. 49 хв. по вул. Олександра Кошеля,1 керував транспортним засобом марки AUDI 200, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в закладі охорони здоров`я, а саме КНП Бобровицька опорна лікарня та підтверджується висновком медичного закладу №69 від 29.09.2025 року, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.9 а ПДР (протокол є офіційним документом, що фіксує факт вчинення правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є джерелом доказів);
направленням на огляд у КНП «Бобровицька опорна лікарня»;
рапортом працівника поліції, в якому зазначено, що водія ОСОБА_2 відсторонено від керування транспортним засобом та останнього супроводжено до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
посвідченням водія виданого на ім`я ОСОБА_2 та довідкою про належність транспортного засобу ОСОБА_3 ; 
постановою серії ЕНА № 5827353 від 29.09.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу сумі 510 грн., з якої вбачається, що 29.09.2025 близько 01 год 49 хв. в м. Бобровиця по вул. Олександра Кошеля,1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 ПДР; 
висновком медичного огляду № 69 від 29.09.2025 року; 
актом медичного огляду (а.с.1–8, 29).
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року “Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється “Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.
З аналізу матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, та Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Зокрема, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що службовий автомобіль поліції з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору здійснював рух по проїзній частині, назустріч якому рухався транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 з увімкненим світлом фар.
Після зупинки транспортного засобу на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 перебував на місці водія, а згодом вийшов з автомобіля та пройшов до задніх лівих дверей транспортного засобу, з салону якого діставав документи.
Працівниками поліції водію було повідомлено підставу зупинки транспортного засобу, а саме перебування на вулиці під час дії комендантської години, та роз`яснено, що відповідно до вимог чинного законодавства здійснюється відеофіксація всіх дій службових осіб.
У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим поліцейські озвучили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, а також роз`яснено право відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та правові наслідки такої відмови.
ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та погодився пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим був доставлений до КНП «Бобровицька опорна лікарня», де проведено відповідний огляд. За результатами медичного огляду складено висновок медичного закладу в якому вказано, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, а перебував у транспортному засобі на передньому пасажирському сидінні, чекаючи на товариша, а після перегляду відеозапису змінив свої пояснення та зазначив, що водій знаходився біля задніх лівих дверей, не заслуговують на увагу суду, оскільки вони є непослідовними та спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом. Зокрема, із відеозапису вбачається, що назустріч службовому автомобіля працівників поліції рухається транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 . Коли до нього підійшли працівники поліції, то на відеозаписі чітко видно, що водій знаходиться на передньому водійському сидінні, а вже потім вийшов з автомобіля та знаходився біля задніх лівих дверей та дістав з салону автомобіля документи. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_2 під час спілкування з поліцейськими не зазначав проте, що він не керував транспортним засобом, а чекав на свого товариша. Вказану позицію сторони захисту слід розцінювати як намагання ОСОБА_2 уникнути відповідальності за чинене адміністративне правопорушення. 
Також твердження захисника ОСОБА_4 , про те, що в закладі охорони здоров`я огляд проводився без застосування спеціальних технічних засобів, а тільки на підставі візуального огляду був наданий медичний висновок, суд до уваги не бере, так як вони спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом. Із відеозапису вбачається, що під час проведення медичного огляду працівниками закладу охорони здоров`я було використано спеціальний технічний засіб для визначення стану алкогольного сп`яніння (алкотестер), при цьому медичним працівником та лікарем особі роз`яснювався порядок проходження процедури, зокрема необхідність правильного видиху у прилад. Водночас зафіксовано, що ОСОБА_2 умисно неодноразово не виконував належним чином вимоги щодо проведення тестування, що унеможливило отримання результату за допомогою технічного засобу, у зв`язку з чим медичним працівником було здійснено клінічну (візуальну) оцінку стану особи та складено відповідний висновок. В акті медичного огляду, проведеного у закладі охорони здоров`я, зафіксовані клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: неадекватна поведінка, млявість, загальмованість, затруднена орієнтація в особистості, місці та часі. Зазначені ознаки відповідають клінічним критеріям стану алкогольного сп`яніння, передбаченим медичною практикою та нормативними актами Міністерства охорони здоров`я України щодо проведення оглядів на стан сп`яніння. Таким чином, висновок лікаря, який проводив огляд є обґрунтованим, узгоджується з актом медичного огляду та іншими матеріалами справи, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави ставити під сумнів його правильність та об`єктивність. Також суд враховує, що будь-якого примусу з боку працівників поліції чи медичного персоналу щодо проходження огляду не здійснювалося, всі дії ОСОБА_2 вчиняв добровільно, що підтверджується матеріалами справи та відеозаписом. 
Доводи захисника про порушення працівниками поліції безперервності відеофіксації правопорушення, а саме у приміщенні медичного закладу, не приймаються судом до уваги, оскільки як вбачається з дослідженого судом запису всі події, які зафіксовані на ньому є послідовними та логічно взаємопов`язаними, в тому числі і перебування ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я, де він знаходиться у сидячому положенні на кушетці під час проведення медичного огляду. Будь-яких ознак втрати суттєвих фрагментів відеозапису, втручання у його зміст або спотворення обставин справи судом не встановлено, у зв`язку з чим підстав вважати порушеним порядок відеофіксації не вбачається.
Згідно з приписами п. 2.9(а)ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголосив, що користування транспортним засобом пов`язане з підвищеною відповідальністю та спеціальними обов`язками особи.
Керування транспортним засобом у стані сп`яніння є суспільно небезпечним діянням, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху.
Враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини та всі обставини справи, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У судовому засіданні захисником Гуньком О.Ю. було зазначено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, що також підтверджується його поясненнями, зафіксованими під час перегляду відеозапису, де він неодноразово повідомляв про свій статус військовослужбовця.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Однак, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №640/7310/19.
Системний аналіз ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори, звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, однак не звільняються від обов`язку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не пов`язане з виконанням ОСОБА_2 військового обов`язку або службових обов`язків, підстав для звільнення його від сплати судового збору не вбачається.
З огляду на викладене, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 33, ч.1 ст. 130, ст.ст. 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі несплати штрафу у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко