Справа № 954/181/26
Номер провадження 2/954/1592/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Олійник В. М.,
за участю секретаря судового засідання Дудка А. О.,
представника позивачів ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності,-  
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності. В обґрунтування позову посилалася на те, що позивачі є власниками квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
07.09.1994 чоловік позивача, ОСОБА_5 отримав ордер №80, виданий виконавчим комітетом Таврійської міської ради народних депутатів у відповідності до якого сім`я має право на зайняття 3-х кімнатної квартири у АДРЕСА_1 . Даний ордер було видано на підставі рішення виконкому Таврійської міської ради народних депутатів від 27.07.1994 №47. На зворотному аркуші вказано склад родини, яка має право на зайняття квартири. Юридичною підставою для набуття права власності було видане родині позивачів Свідоцтво про право власності на житло від 09.01.1997 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів у відповідності до якого посвідчено, що вищевказана квартира дійсно належить родині позивачів на праві спільної сумісної власності. 
Також, у Свідоцтві про право на спадщину за законом є відмітка про те, що 29.03.2018 року 1/4 частку квартири успадкувала позивач ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка, про що зроблений запис приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Іваніщенко Світлани Іванівни.
З 1997 року по теперішній час позивачі не реєстрували право власності на їх квартиру, оскільки не мали відомостей про наявність державних реєстрів нерухомості та принципи роботи державних реєстраторів. 
07.11.2025 з метою належної державної реєстрації прав квартири ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради. 
11.11.2025 року за № 81784621 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Галата Вікторією Іванівною залишено зазначену вище заяву без руху. 
29.12.2025 року за №82670735 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради ухвалено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. 
Враховуючи вищенаведене, представник позивачів просив визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на квартиру, яка складається з 3-х кімнат, розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, має загальну площу 67,3 кв. м. і розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Представник позивачів у судовому засіданні просив позов задовольнити.
Представник відповідача у засідання не з`явилася.
За ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Фактичні обставини, які встановив суд.
Оцінюючиналежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Згідно з копії Ордера №80 від 07.09.1994 вбачається, що ОСОБА_5 отримав ордер, згідно з яким, сім`я ОСОБА_5 має право на зайняття 3-х кімнатної квартири у АДРЕСА_1 . Даний ордер було видано на підставі рішення виконкому Таврійської міської ради народних депутатів від 27.07.1994 №47. На зворотному аркуші вказано склад родини, яка має право на зайняття квартири.
За свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 08.09.2017,  ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №614.
Квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі розпорядження (наказу) Виконавчого комітету Новокаховської міської Ради від 09.01.1997 №6-к/5962, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради 09.01.1997.
У свідоцтві зазначено,що квартира має загальну площу 67,3 кв.м. На звороті зазначеного вище свідоцтва міститься інформація про те, що вказана у цьому документі квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності Каховським ДБТІ та записано до реєстрової книги за №576/3.
Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННВ №549457 від 29.03.2018, ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_5 отримала у власність 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , про що зроблений запис приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Іваніщенко Світлани Іванівни.
Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира АДРЕСА_2 , розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, житловою площею - 38,9 кв.м., 1-а кімната - 12,6 кв.м., 2-а кімната - 9,3кв.м., 3-а кімната - 17, 0 кв.м., кухня площею - 9,5 кв.м., ванної кімнати площею - 2,6 кв.м., вбиральні - 1 кв.м., коридору- 9,7 кв.м. Квартира обладнана балконом і має загальну площу - 67,3 кв.м. 
Згідно з інформації наданої у витязі про реєстрацію в Спадкового реєстру, номер витягу 51410477 від 29.03.2018, заведено спадкову справу №61278606 № 93/2017 після померлого ОСОБА_5 .
Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 118885225 від 29.03.2018, ОСОБА_2 є власником частки трикімнатної квартири загальною площею 67,3 кв.м., житловою пощею 38,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.1987, батьками ОСОБА_6 є:  ОСОБА_5 (батько), ОСОБА_2 (мати).
Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 від 12.09.2009, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб 12.09.2009, після якого позивач набула прізвище « ОСОБА_9 ».
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.02.1991, батьками ОСОБА_10 є:  ОСОБА_5 (батько), ОСОБА_2 (мати).
Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_5 від 24.07.2015, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 уклали шлюб 24.07.2015, після якого позивач набула прізвище « ОСОБА_13 ».
За довідкою від 17.08.2022 №5137-5002015158, ОСОБА_3 взята на облік як внутрішньо переміщена особа; місце реєстрації значиться: квартира АДРЕСА_3 .
За довідкою від 17.08.2022 №5137-5002016616, ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо переміщена особа; місце реєстрації значиться: квартира  АДРЕСА_2 .
Рішенням від 11.11.2025 № 81784621 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Галата Вікторією Іванівною залишено зазначену вище заяву без руху. Підставою для залишення заяви без руху є неотримання державним реєстратором відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року і направлено відповідний запит до БТІ.
Рішенням від 29.12.2025 року №82670735 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Галата Вікторією Іванівною ухвалено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій є неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав. Відповідне БТІ не підтвердило право власності на Квартиру за Позивачами, оскільки перебуває в окупації.

Норми права, які застосував суд.
Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У цій справі позивачі були вимушені звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за ними права власності на нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з січня 1997 року, коли позивачі набули право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав.
Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачами на спірне майно у зв`язку з місцезнаходженням КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» на тимчасово окупованій території, а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачами, створили ситуацію, при якій позивачі не можуть реалізовувати свої правомочності як власники майна.
В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися.
Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за позивачем, а не за іншою особою.
У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власники втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в них документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

Висновки суду.
Суд встановив, що позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , а також померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 набули право власності на спірну квартиру на законних підставах у порядку приватизації у 1997 році. На момент набуття права власності квартира належала їм на праві спільної сумісної власності (без визначення часток). 
Зі смертю ОСОБА_5 його цивільна правоздатність припинилася, у зв`язку з чим право спільної сумісної власності на квартиру між чотирма первісними суб`єктами припинилося. 
З огляду на презумпцію рівності часток співвласників, частка кожного з чотирьох співвласників у майні є рівною і становить 1/4 від цілого.
Як вбачається з матеріалів справи, 1/4 частка померлого ОСОБА_5 вже була предметом спадкування, і право власності на неї зареєстровано за ОСОБА_2 у 2018. Проте інші співвласники (позивачі у справі) не зареєстрували свої права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи, що право власності позивачів виникло на законних підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визначення первісних часток у розмірі 1/4 за кожним співвласником та визнання за співвласниками права власності на їхні індивідуальні 1/4 частки у спірній квартирі. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 10, 13, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 (одну чверть) частку трикімнатної квартири загальною площата 67,3 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 (одну чверть) частку трикімнатної квартири загальною площею 67,3 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 (одну чверть) частку трикімнатної квартири загальною площею 67,3 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Реквізити сторін:
Представник позивачів – ОСОБА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Позивач – ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_8 .
Позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідач - ТАВРІЙСЬКА МІСЬКА ВІЙСЬКОВА АДМІНІСТРАЦІЯ КАХОВСЬКОГО РАЙОНУ ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ, місце знаходження 74900, Херсонська область, місто Таврійськ, вулиця Франка Івана, будинок 29; ЄДРПОУ- 44856790.

Суддя	В.М. Олійник