ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 р. 	Справа № 480/364/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 04.11.25 по справі № 480/364/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просив суд:
- визнати протиправним утримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області із ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 01.08.2023 по 31.05.2024 в сумі 44 540,00 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повернути ОСОБА_1 утриману частину пенсії, за період з 01.08.2023 по 31.05.2024 в сумі 44 540,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність дій ГУ ПФУ в Сумській області, що полягають в утриманні сум пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2023 по 31.05.2024, оскільки у розумінні статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) виключними підставами для стягнення надміру виплачених сум пенсії є або їх виплата внаслідок зловживань з боку пенсіонера, або у разі подання страхувальником недостовірних відомостей, жодна з яких не мала місця у спірних правовідносинах.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 по справі №480/364/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправним утримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 01.08.2023 по 31.05.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) утриману частину пенсії, за період з 01.08.2023 по 31.05.2024.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, незаконність та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 480/364/25 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність у діях пенсійного органу будь-яких ознак протиправності, оскільки позивач не повідомляв ГУ ПФУ в Сумській області про поновлення на роботі, у зв`язку з чим з його вини виникла переплата пенсії, зокрема, за період з 01.08.2023 по 31.05.2024 в сумі 43468,00 грн, що є підставою для утримання таких сум.
З огляду на викладене, переконував, що ГУ ПФУ в Сумській області не порушувало прав позивача на пенсійне забезпечення, що вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
Позивач, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 у справі №480/12249/23 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 11.08.2023 про утримання надміру виплачених сум пенсій. Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області повернути ОСОБА_1 утриману частину пенсії, за період з 01.08.2022 по 31.07.2023.
На виконання рішення суду від 18.04.2024 у червні (2024) року на рахунок ОСОБА_1 відкритий у АТ КБ «Приватбанк», перераховано утримані кошти за період з 01.08.2022 по 31.07.2023 у сумі 49704,00 грн.
На думку позивача, виконавши рішення суду і здійснивши повернення позивачу суми надміру утриманих грошових коштів з пенсії, відповідач продовжив незаконне утримання цих сум з тих же підстав і за період з 01.08.2023 по 31.05.2024.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним утримання ГУ ПФУ в Сумській області з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 01.08.2023 по 31.05.2024, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області повернути ОСОБА_1 утриману частину пенсії, за період з 01.08.2023 по 31.05.2024.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути позивачу утриману частину пенсії за спірний період у сумі 44540,00 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначення розміру пенсії належить до виключної компетенції відповідача. При цьому, судом зауважено, що наведений позивачем у позовній заяві розрахунок сум, які незаконно утриманні з пенсії, не підтверджений жодними доказами.
Надаючи правову оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права щодо встановлених обставин справи, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом № 1058-IV.
Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.
Отже, приписами статті 50 Закону № 1058-IV передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких допускається стягнення надміру виплачених пенсій, а саме : (1) зловживання з боку пенсіонера або (2) подання страхувальником недостовірних даних.
Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам закону.
Зазначені висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а та від 22 квітня 2021 року по справі № 688/742/17.
Дослідивши матеріали справи та копію листа ГУ ПФУ в Сумській області від 02.09.2024 № 36847-41426/З-03/8-2800/24, колегією суддів встановлено, що пенсійним органом прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 01.08.2023 по 31.05.2024 на підставі листа Сумської обласної прокуратури від 12.05.2022 № 07-230-вих-22, яким повідомлено відповідача про поновлення ОСОБА_1 , на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі № 480/886/21 на посаді прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Сумської області з 01.01.2021 та звільнення з 07.10.2021.
З цього приводу, слід зазначити, що відповідно до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора України, Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якому, з урахуванням заяви про збільшених позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 647к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Сумської області з 31.12.2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 15 від 30.11.2020 року про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора прокурором відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Сумської області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді Сумської обласної прокуратури з 31.12.2020;
- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 31.12.2020 в сумі 191702, 40 грн;
- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 454298,35 грн різниці між нарахованою відповідачем 1 заробітною платою;
- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 647к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Сумської області з 31.12.2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Сумської області з 01.01.2021 року.
Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 28365 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят п`ять) грн. 48 коп.
Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Сумської області з 01.01.2021 року та стягнення з Сумської обласної прокуратури на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 7837 (сім тисяч вісімсот тридцять сім) грн 83 коп.
Разом з цим, постановою Верховного Суду від 28 липня 2022 року по справі № 480/886/21 касаційні скарги Сумської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора – задоволено.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі № 480/886/21 в частині задоволення позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
В решті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі № 480/886/21 - залишено без змін.
Разом з цим, зазначеним обставинам оцінка відповідачем не надавалась, як і не з`ясовувалось питання про отримання позивачем заробітної плати за період з 01.01.2021 по 07.10.2021, або середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за вказаний період, та чи був він фактично працевлаштований після прийняття рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року по справі № 480/886/21.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку позивача, а не внаслідок помилково здійсненого працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області розрахунку розміру пенсії. Також у рішенні відповідача не наведено будь-яких обставин щодо зловживань з боку позивача при наданні документів пенсійному органу.
З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність встановленого факту зловживання з боку позивача під час призначення та виплати йому пенсії за вислугу років, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 01.08.2023 по 31.05.2024, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повернути ОСОБА_1 утриману частину пенсії, за період з 01.08.2023 по 31.05.2024.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керуєтьсяст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пунктом 1 частини 1статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 по справі № 480/364/25 в частині задоволення позовних вимог - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко