Справа № 216/4677/25
провадження №2/216/520/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Стартановича Д.В., 
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчий округ Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіїївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення незаконно стягнутого
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 12.06.2021р., вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В, зареєстрований в реєстрі за №80819.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач дізналася, що відносно неї існує виконавче провадження №67939361 щодо стягнення коштів, через це вона недоотримувала частку заробітної плати, хоча ніяких кредитних договорів на подібну суму вона не мала і не має. Посилаючись на викладені обставини, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 80819 виданий 12.06.2021р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. в інтересах ТОВ «Вердикт Капітал».
Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Ухвалою суду від 16 червня 2025 року задоволено заяву позивачки про забезпечення доказів. Витребувано у Київського обласного державного нотаріального архіву копії матеріалів виконавчого напису №80819 від 12.06.2021 вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського (Бучанського) районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною.
30 липня 2025 року від представника ТОВ «Вердикт Капітал» до суду було подано відзив на позовну заяву в якому вона заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволення позовної заяви.
05 серпня 2025 року з Київського обласного державного нотаріального архіву на адресу суду надійшло повідомлення, що згідно Протоколу №88/14-25 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 08.04.2025 року, документи, строки зберігання яких закінчилися, а саме: (Наряд 2-20 «Примірники виконавчих написів та копії документів, на підставі яких вони вчинені»), приватного нотаріуса Бучанського (раніше Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за 2018-2021 року, було вилучено для знищення. На підставі вищевикладеного, надати копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Грисюк О.В. 12.06.2021 року за реєстровим №80819, можливості немає.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, проте надала заяву до суду, у якій просить розгляд справи проводити без її участі. 
Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів визначений у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
Судом встановлено, що позивач працює на підприємстві Комунальне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Криворізька клінічна стоматологія». Від бухгалтера свого підприємства вона дізналася, що відносно неї існує виконавче провадження №67939361, щодо стягнення з неї коштів. Відповідно до довідки від КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР №1593 від 07 травня 2025р., на виконання постанови від 22.09.2023р. по ВП №67939361 (виконавчий напис №80819 виданий 12.06.2021р. нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною) виданою приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сергіївною, були проведені стягнення в розмірі 20% із нарахованої заробітної плати, після утримання обов`язкових відрахувань на податки та збори.
З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за № 80819 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 9466,61 грн., а також витрати виконавчого провадження в сумі 1175,22 грн., основної винагороди приватного виконавця в сумі 946,66 грн. 
22 вересня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка винесена під час виконання виконавчого напису № 80819 від 12.06.2021р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення заборгованості в сумі 9466,61 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал».
Відповідно до повідомлення, яке надійшло з Міністерства юстиції України, наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2021 №3897/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 №4 на підставі підпунктів «е», «з», та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства про вчиненні нею нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2025 за №6014 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано. Згідно з інформацією, наданою Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ), відповідно до п.2 ч.1 ст.30, 30-1 Закону наказом міжрегіонального управління від 02.11.2021 №1633/6 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_2 припинена з 02.11.2021.
05 серпня 2025 року з Київського обласного державного нотаріального архіву на адресу суду надійшло повідомлення, що згідно Протоколу №88/14-25 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 08.04.2025 року, документи, строки зберігання яких закінчилися, а саме: (Наряд 2-20 «Примірники виконавчих написів та копії документів, на підставі яких вони вчинені»), приватного нотаріуса Бучанського (раніше Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за 2018-2021 року, було вилучено для знищення. На підставі вищевикладеного, надати копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Грисюк О.В. 12.06.2021 року за реєстровим №80819, можливості немає.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України ,Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову суд враховує, що відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Таким чином, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.
Проаналізувавши вищенаведені норми можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зазначений Перелік був доповнений новим розділом - «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
При цьому, матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Таким чином, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.
Наведені вище обставини в їх системному зв`язку вказують на те, що відповідач, звертаються до приватного нотаріуса з заявою на вчинення виконавчого напису про звернення стягнення з позивача заборгованості, не надав належних доказів безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом в зв`язку з чим було недотримано умови та процедуру вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а відповідач належних підтверджень, які б спростовували доводи позивача не надав.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).
У матеріалах справи відсутні відомості щодо розрахунку грошового зобов`язання. Отже, відсутні відомості за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.
З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до ОСОБА_1 та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 12.06.20214 року, зареєстрованого в реєстрі за № 80819 таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині повернення безпідставно стягнутих грошових коштів в рамках виконавчого провадження ВП №67939361 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №80819 від 12.06.2021, також підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 9466,61 грн.
Щодо стягнення решти коштів, в розмірі 2121,88 грн., з яких 1175,22 грн. витрати виконавчого провадження та 946,66 грн. винагорода приватного виконавця, то слід зазначити, що стягнуті в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за виконавчим написом нотаріуса, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду чи в порядку ст.1212 ЦК України.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15, стягнення основної винагороди приватного виконавця або витрат на проведення виконавчих дій не регламентується положеннями статті 1212 ЦК України.
За змістом ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
За змістом ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відтак, вимоги позивача щодо стягнення з приватного виконавця грошових коштів, в розмірі 2121,88 грн., які були стягнуті як витрати виконавчого провадження та винагорода приватного виконавця, в порядку виконання виконавчого напису нотаріуса, в порядку повороту виконання рішення суду чи в порядку ст.1212 ЦК України задоволенню не підлягають.
Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 14 лютого 2022 року у справі № 201/1311/19 та від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18.
Враховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для частково задоволення позову, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягненню з відповідача безпідставно набутих коштів у сумі 9466,61 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 247, 259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчий округ Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіїївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення незаконно стягнутого – задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни №80819 виданий 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 9466,61 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 9466,61 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ТОВ «Вердикт Капітал», ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5б;
Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд.4, офіс 4;
Третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: с.Білгородка, вул. Леніна, буд.33.

Суддя         Д.В.Стартанович