Справа № 522/646/26
Провадження № 2/522/4859/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання – Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування, 
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси 19.01.2026 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування.
Матеріали позову суддя отримала 20.01.2026 року.
Ухвалою суду від 20.01.2026 року позовну заяву позивача було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 02.02.2026 року.
Заяву про усунення недоліків отримано суддею 03.02.2026 року та позов викладено в новій редакціі (а.с.34-38).
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1996 року 367/1000 частин квартири АДРЕСА_1 належали на праві приватної спільної часткової власності членам однієї сім`ї, а саме: бабусі позивача, тітці, матері, брату та самій позивачці у рівних частках. Після відчуження частини майна загальна частка співвласників склала 1270/5000, а частка кожного співвласника — 254/5000 частин квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої спадкоємцями стали мати позивача - ОСОБА_4 та тітка ОСОБА_5 , які фактично прийняли спадщину, оскільки проживали разом зі спадкодавцем та користувалися спадковим майном. 
У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 .
Позивачка зазначає, що на момент смерті матері та тітки вона разом із братом були неповнолітніми, а тому не усвідомлювали необхідності належного оформлення спадкових прав та фактично прийняли спадщину. Після смерті матері позивач та її брат отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 381/5000 частин квартири у рівних частках.
Позивач посилається на те, що після смерті тітки спадщина у вигляді 381/5000 частин квартири фактично була прийнята нею та її братом, оскільки вони постійно проживали разом зі спадкодавцем, користувалися квартирою все життя, утримували її, сплачували комунальні платежі та здійснювали ремонт. Разом із тим спадкові права після смерті тітки оформлені не були.
У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер брат позивачки ОСОБА_6 . Після відкриття спадкової справи дружина померлого — відповідачка — звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини, у зв`язку з чим стало відомо про наявність неоформленої спадщини після смерті тітки ОСОБА_5 .
Позивачка вважає, що відповідно до положень статей 1265, 1268 ЦК України вона та її брат є спадкоємцями за законом після смерті тітки та фактично прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем та користування спадковим майном згідно ЦК України (в ред. 1963р.)..
Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд: встановити факт прийняття в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спадщини за законом, яка складається з 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2312036 від 05.02.2026 року, відповідача зареєстрована з 10.09.2010 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 05.02.2026 року у справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.03.2026 року.
У підготовче засідання 06.03.2026 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 24.03.2026 року.
До суду 20.03.2026 року від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява, пред`явлена до ОСОБА_1 , про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті якого відкрилася спадщина та заведена спадкова справа.
Зазначала, що з 15 листопада 2014 року перебувала з померлим у зареєстрованому шлюбі та проживала разом із ним у квартирі АДРЕСА_1 разом із родиною його рідної сестри — відповідачки ОСОБА_7 ..
Як вказано у зустрічному позові, спірна частина квартира загальною площею 63,5 кв.м належала у рівних частках ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_6 на праві власності, у тому числі ще і в порядку спадкування після смерті бабусі, матері та тітки.
Позивачка за зустрічним позовом зазначила, що після смерті тітки ОСОБА_5 05 березня 2001 року залишилася неоформленою частка спадкового майна у вигляді 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 .
Посилалася на те, що на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_7 та її брат ОСОБА_6 були неповнолітніми, проживали разом зі спадкодавцем та фактично прийняли спадщину, однак належним чином свої спадкові права не оформили.
Також зазначала, що після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак з`ясувалося, що вказана частка квартири юридично не оформлена, що унеможливлює подальше оформлення спадкових прав. Інших спадкоємців не має.
У зустрічному позові ОСОБА_2 вказувала, що повністю визнає та підтримує вимоги первісного позову в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 у рівних частках.
У підготовче засідання 24.03.2026 року сторони не з`явилися, від позивача за первісним позовом до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Ухвалою суду від 24.03.2026 року витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса інформацію, чи заводилася спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 , а у разі заведення спадкової справи, витребувати належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , актовий запис № 2186). Також зазначеною ухвалою прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на 1/2 частину 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках. Розгляд справи відкладено на 01.04.2026 року.
У підготовче засідання 01.04.2026 року сторони не з`явилися.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 17 квітня 2026 року.
У судовому засіданні 17.04.2026 року був присутній адвокат позивача за первісним позовом - ОСОБА_8 , який позовні вимоги ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити їх, також фактично визнав зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 . 
Позивачка ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, була сповіщена про час та місце розгляду належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, підтримала свої позовні вимоги та визнала зустрічні позовні вимоги, просила визнати на за ними право власності по 1/2 частини спірного майна (а.с.80).
ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, була сповіщена про час та місце розгляду належним чином, надала до суду 20.03.2026 заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, підтримала свої позовні вимоги та врахувати її позицію викладену у зустрічному позові (а.с.66).
Розгляд справи був відкладений на 13 травня 2026 року.
У судове засідання 13.05.2026 року сторони , представники не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, у матеріалах справи наявні заяви сторін, згідно яких просили справу розглядати за їх відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, з урахуванням наданих представником позивача пояснення, дійшов до наступних висновків.
Із матеріалів справи судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1996 року, виданого Управлінням ЖКГ виконкому Одеського міської ради народних депутатів, співвласниками 367/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , заг. пл.. 91,8 кв.м., були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.12) у рівних частках, власності було зареєстровано 05.09.1996 року (а.с.18).
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , а/з №221 від 05.05.1989р., батьки: ОСОБА_10 , мати ОСОБА_4 (а.с.10).
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , а/з №325 від 20.07.1990р., батьки: ОСОБА_10 , мати ОСОБА_4 (а.с.24).
Після відчуження 29.10.1996 року частини майна (у розмірі 113/1000) загальна частка співвласників склала 254/1000 частин або 1270/5000, що підтверджується копією довідки-характеристики виданої ОМБТІ та РОН 27.05.2002р (а.с.17), таким чином частка кожного співвласника — 254/5000 частин квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_9 померла бабуся позивачки - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 29.12.2000 року (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_4 , мама позивачки, згідно довідки про смерть №945 від 31.01.2001 року (а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ОСОБА_11 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 07.03.2001 року (а.с.16). 
03 вересня 2002 року державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_12 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , згідно якого останні ОСОБА_2 та ОСОБА_6 успадкували 381/5000 частин квартири АДРЕСА_1 , з яких 254/5000 частин квартири належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 1996 року за №11-7978 та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН в книзі №158 пр. на сторінці №23, під реєстровим №469, а 254/5000 частин квартири належали, на підставі даного свідоцтва, матері спадкодавця - ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадкоємцем 1/2 частини майна якої була її дочка - ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.22).
За позивачем та ОСОБА_6 25 жовтня 2002 року було зареєстровано право власності на вказану частину квартири на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину від 03.09.2002 року (реєстровий № 469 стр.184 кн. книга 447пр.) (а.с.23).
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 22.12.2023 року (а.с.25) та який перебував у шлюбі з 15.11.2014р. з ОСОБА_2 .
За заявою відповідачки приватним нотаріусом Одеськго міського нотаріального округу Ярош О.М. 06.02.2024 року було заведено спадкову справу №5/2024 щодо майна померлого ОСОБА_6 (номер у спадковому реєстрі 71952478).
05 січня 2016 року на ім`я позивача КП “Бюро технічної інвентаризації” Одеської міської ради було виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру АДРЕСА_1 (а.с.19-21),з якого вбачається що це є комунальна квартира , та ОСОБА_13 належить 2 житлові кімнати 18,5 та 26,6 кв.м.
Відповідачка за позовом є дружиною померлого ОСОБА_6 згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 15.11.2014 року (а.с.26).
Суд виходить із того, що спадщина після смерті ОСОБА_11 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року. 
Такий підхід повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.02.2019 у справі №145/797/15-ц, відповідно до якої у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовуються норми ЦК УРСР, зокрема щодо кола спадкоємців та порядку прийняття спадщини.
Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
У частинах першій і другій статті 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК України 1963 року свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 
У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17 (провадження № 61-11869св19) зроблено висновок, про те, що може бути доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. 
Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_6 , які на момент смерті спадкодавця були неповнолітніми, постійно проживали у спірній квартирі, користувалися нею, несли витрати на її утримання, що свідчить про фактичне прийняття спадщини.
На момент відкриття спадщини підлягали застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, оскільки спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року.
Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями першої черги є діти, дружина та батьки померлого.
Водночас, згідно зі ст.531 ЦК УРСР 1963 року онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за правом представлення.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша статті 1218 ЦК України).
Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина третя статті 1266 ЦК України).
Спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу) (див. постанову Верховного Суду у колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18)).
З огляду на смерть матері позивача ОСОБА_4 до моменту відкриття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_5 , позивачка та її брат набули право спадкування за правом представлення. Інших спадкоємці відсутні.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Факт проживання на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_14 малолітніми на той час ОСОБА_2 та ОСОБА_6 також підтверджується і їх проживанням та реєстрацією за цією ж адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом видане їм 03.09.2002 року.
Суд вважає доведеним факт прийняття ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст.549 ЦК УРСР.
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності.
Визнання права власності як приватно-правова категорія покликана забезпечити визначеність в приватних відносинах, захист прав та інтересів. Натомість ініціювання спору про визнання права власності не для захисту прав та інтересів є недопустимим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2024 року в справі № 472/1176/19 (провадження № 61-5305св24)).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)).
Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т.д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23)).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Оскільки спадкові права позивача нотаріально оформлені не були, суд вважає належним способом захисту прав позивача на визнання права власності у судовому порядку.
Між тим, суд вбачає, що позивачка має право на спадщину після смерті ОСОБА_11 лише на 1/2 частини від 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 , що становить 381/10000 частин вказаної квартири, тому вважає за можлвиве визнати за позивачем право власності на вказану частину.
Інша частина (190,5/5000 частин вказаної квартири) була фактично прийнята одночасно її братом позивача - ОСОБА_7 , у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 суд зазначає наступне.
ОСОБА_2 фактично підтримала первісний позов та не заперечувала проти встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .. 
З урахуванням того, що ОСОБА_6 за життя фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 , шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, користування спадковим майном та несення витрат на його утримання, право на відповідну частку спадкового майна увійшло до складу спадщини після його смерті, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Оскільки після смерті ОСОБА_6 позивачка за зустрічним позовом є його спадкоємицею за законом як дружина померлого, вона набула право на прийняття всього спадкового майна, яке належало спадкодавцю на день смерті, у тому числі й права на частку спадкового майна після смерті ОСОБА_5 .
За таких обставин ОСОБА_2 має право на спадкування тієї частки спадкового майна, яка належала ОСОБА_6 , а саме на 1/2 частину від 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 , що становить 190,5/5000 частин вказаної квартири.
Відповідна правова позиція узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, відповідно до якої у разі фактичного прийняття спадщини спадкові права входять до складу спадщини після смерті такого спадкоємця незалежно від того, чи були вони оформлені нотаріально за життя спадкоємця.
За викладеного суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.524, 529, 531, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 19, 43, 44, 76-81, 89, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Встановити факт прийняття в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка складається з 381/5000 частини квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності в порядку спадкування за законом на 381/10000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 .
В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності в порядку спадкування за законом на 381/10000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду виготовлено 25.05.2026 року.

Суддя:          Домусчі Л.В.