ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10805/25 (суддя Максименко Л.Я., м. Запоріжжя)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі №280/10805/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 05 грудня 2025 року звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, згідно з яким, просить: визнати протиправною невиплату позивачу грошової допомоги “Назустріч людям” за 2022-2024 роки; зобов`язати відповідача нарахувати та здійснити виплату грошової допомоги “Назустріч людям” за 2022-2024 роки; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що є особою з інвалідністю другої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. В січні та лютому 2022 року в рамках цільової програми соціальної підтримки населення Запорізької області «Назустріч людям» на 2020-2024 роки отримав по 500 грн допомоги на особисті потреби. Однак, в подальшому йому повідомили, що вказана програма призупинена та кошти виплачуватись не будуть. 
Проте, в 2025 році йому випадково стало відомо, що соціальна програма підтримки працює та особам з інвалідністю наслідок війни нараховуються та сплачуються грошові кошти. Вважає протиправною невиплату йому коштів за вказаною програмою за 2022-2024 роки. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що виплати за відповідною цільовою програмою соціальної підтримки населення не є обов`язковими виплатами та здійснюються за рахунок коштів обласного бюджету з урахуванням його можливостей, а тому підстав вважати, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу кошти відповідно до Цільової програми соціальної підтримки населення Запорізької області «Назустріч людям» на 2020 – 2024 роки за 2022-2024 роки підстав не має.
Крім того, підстав вважати, що позивач є учасником цієї програми не має. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також про те, що «висновки суду не відповідають доказам». оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що згідно зі звіту про виконання програми «Назустріч людям» відбувалось фактичне фінансування цієї програми та її реальне виконання. Суд не встановив фактичний обсяг фінансування та не з`ясував причини невиплати допомоги саме апелянту.
Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, відповідач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що вказані виплати було здійснено позивачу в 2025 році в межах цільової програми за 2025 – 2029 роки, що підтверджується банківської випискою від 17.11.2025 року (а.с. 14). Позивач не є учасником програми «Назустріч людям» на 2020 – 2024 роки. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 є особо з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 01.10.2025.
Рішенням Запорізької обласної ради № 135 від 12.12.2029 затверджено Цільову програму соціальної підтримки населення Запорізької області «Назустріч людям» на 2020 – 2024 роки, метою якої було забезпечення соціального захисту ветеранів війни, праці, дітей війни, осіб з інвалідністю, інших категорій громадян, які перебувають у складних життєвих обставинах, надання їм різних видів адресної допомоги, виходячи із потреб, за рахунок коштів обласного бюджету. Етапи виконання Програми – щороку протягом 2020-2024 років, у ході яких передбачається вжити заходів дієвої адресної підтримки осіб, на яких поширюється дія цієї Програми.
Правомірність дій відповідача щодо не виплати позивачу коштів за вказаною програмою у 2022-2024 роках, та зобов`язання здійснити такі виплати є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, виходить з наступного.
Частиною 1 статті 10 Закону № 875-XII передбачено, що фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Згідно зі статтею 36 Закону № 875-XII матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення осіб з інвалідністю здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомог, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.
Частиною 1 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, зокрема, затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку, підготовки територіальної оборони та населення України до участі в русі національного спротиву відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання.
Відповідно до статті 5 Бюджетного кодексу України місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.
У статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що: 4) бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій; 40) паспорт бюджетної програми - документ, що визначає мету, завдання, напрями використання бюджетних коштів, відповідальних виконавців, результативні показники та інші характеристики бюджетної програми відповідно до бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), та цілей державної політики у відповідній сфері діяльності, формування та/або реалізацію якої забезпечує головний розпорядник бюджетних коштів.
Згідно з частинами 3, 4 статті 20 Бюджетного кодексу України бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час підготовки пропозицій до Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та складання бюджетного запиту з урахуванням планів діяльності на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку.
Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення: б) місцеві програми соціального захисту окремих категорій населення.
Отже, суд першої інстанції правильно визначив коло норм права, що регулюють спірні правовідносин та встановив наступні обставини. 
Так, Рішенням Запорізької обласної ради № 135 від 12.12.2029 затверджено Цільову програму соціальної підтримки населення Запорізької області «Назустріч людям» на 2020 – 2024 роки.
Вказаною програмою було передбачено, що етапи виконання Програми – щороку протягом 2020-2024 років, у ході яких передбачається вжити заходів дієвої адресної підтримки осіб, на яких поширюється дія цієї Програми.
Організація виконання Програми здійснюється обласною державною адміністрацією.
Фінансування Програми здійснюватиметься за рахунок коштів обласного бюджету з урахуванням його можливостей.
Вказаною програмою було передбачено, зокрема:
надання щорічної разової грошової допомоги в розмірі 500 грн до Дня Захисників і Захисниць України (14 жовтня) постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій, статус яким встановлено за безпосередню участь у зоні проведення АТО/ООС, захисті безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у 2020-2022 роках;
надання щомісячної допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яким встановлено за безпосередню участь в зоні проведення АТО/ООС, захисті безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у розмірі: особи з інвалідністю І групи – 1000 грн, на 1 особу; особи з інвалідністю ІІ групи – 700 грн, на 1 особу; особи з інвалідністю ІІІ групи – 500 грн, на 1 особу.
З огляду на викладені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виплати за відповідною цільовою програмою соціальної підтримки населення не є обов`язковими виплатами та здійснюються за рахунок коштів обласного бюджету з урахуванням його можливостей, а тому підстав вважати, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу кошти відповідно до Цільової програми соціальної підтримки населення Запорізької області «Назустріч людям» на 2020 – 2024 роки за 2022-2024 роки не має.
При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що твердження позивача про отримання у 2022 році саме за вказаною програмою коштів у розмірі 500 грн. у січні та лютому 2022 року, не підтверджується доказами, а виплати за відповідною цільовою програмою соціальної підтримки населення не є обов`язковими виплатами та здійснюються за рахунок коштів обласного бюджету з урахуванням його можливостей.
Як зазначає відповідач у відзиві на позов, та не заперечується позивачем, виплати позивачу було здійснено в 2025 році в межах цільової програми за 2025 – 2029 роки.
В свою чергу, як вказано у листі Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 06.11.2025, у зв`язку з тимчасовою окупацією міста Пологи Запорізької області всі виплати за вказаною програмою було припинено взагалі.
Крім того, підстав вважати, що позивач є учасником цієї програми не має. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу грошової допомоги згідно з програмою «Назустріч людям» на 2020 – 2024 роки.
Отже, у задоволені вимог позивача щодо визнання протиправною невиплату позивачу грошової допомоги “Назустріч людям” за 2022-2024 роки та зобов`язання відповідача нарахувати та здійснити виплату грошової допомоги “Назустріч людям” за 2022-2024 роки слід відмовити, як наслідок і похідна вимога позивача про стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягає.
Щодо доводів позивача про те, що суд першої інстанції не встановив фактичний обсяг фінансування та не з`ясував причини невиплати йому допомоги за 2022 – 2024 роки, відповідно до програми «Назустріч людям на 2020-2024 рік» саме позивачу, слід зазначити, що згідно з листом Пологівської районної адміністрації № 928 від 11.09.2025 року у зв`язку з тимчасовою окупацією в березні 2025 року м. Пологи та частково Пологівського району на виконання листа Державного підприємства «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» від 03.04.2025 року № 013-207 всі виплати згідно з обласною програмою «Назустріч людям на 2020-2024 роки» були призупинені у зв`язку зі знищенням серверного обладнання та паперових справ, на підставі яких яких здійснювались виплати. 
Враховуючи зазначені обставини встановити, осіб яким здійснювались виплати за зазначеною програмою та обсяг її фінансування не є можливим. 
Між тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження звернення до відповідача з заявою для участі в отриманні виплат за зазначеною програмою в 2020 – 2024 роках. Наявність виплат позивачу у вигляді матеріальної допомоги в розмірі 500 грн в січні та лютому 2022 року, без зазначення, що таки виплати здійсненна в рамках зазначеної програми, про таку участь не свідчить.
Крім того, згідно з зазначеною програма виплата інвалідам ІІ групи дорівнює 700 грн на місць, а не 500 грн, які тримав позивач у січні та лютому 2022 року, що підтверджується випискою банка від 17.11.2025 року та також свідчить про те, що ці виплати не пов`язані з програмою «Назустріч людям на 2020-2024 роки» (а.с.14).
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Відносно інших доводів позивача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі №280/10805/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов