КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 756/10204/25 Апеляційне провадження № 33/824/1954/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Тиха О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 29.06.2025 близько 00:10 год. в м. Києві по вул. Прирічній, 37, керував транспортним засобом «BMW X 1» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку, за згодою водія, за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820», фіксувався на боді-камери поліцейських, за результатами огляду 0,43 %, тест № 5008, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за частиною першою статті 130 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Не погоджуючись із вказаною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, зазначаючи, що суд першої інстанції надав помилкову оцінку відеозапису та протоколу в матеріалах справи.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, що полягає в невсебічному, неповному та необ`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи, не дослідженні всіх доказів в їх сукупності.
Також зазначає, що для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в протилежному випадку протиправність зупинки може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення сп`яніння у водія.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що він розпочинається з моменту, коли працівник поліції підходить до вже припаркованого на узбіччі транспортного засобу. При цьому жодного моменту руху транспортного засобу, його зупинки поліцейськими або безпосереднього керування апелянтом у відеозаписі не зафіксовано. 
Зазначає, що висновки суду щодо перебування скаржника у стані алкогольного сп`яніння також не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки огляд на стан сп`яніння був проведений із істотними порушеннями вимог законодавства. Із відеозапису вбачається, що згода апелянта на проходження огляду була отримана під психологічним тиском, після повідомлення про неминучість складання протоколу у разі відмови. Крім того, працівниками поліції було надано недостовірну інформацію щодо порядку проведення огляду у закладі охорони здоров`я, зокрема зазначалося, що він здійснюватиметься за допомогою того ж самого технічного засобу, що не відповідає вимогам законодавства.
Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що під час проведення огляду на місці були допущені порушення процедури, зокрема використання однієї і тієї ж трубки приладу без її заміни після попередніх спроб, що ставить під сумнів достовірність отриманого результату. При цьому апелянт фактично не погоджувався з результатами огляду, висловлюючи сумнів щодо їх достовірності, що відповідно до вимог законодавства мало б зумовити обов`язкове проведення огляду у закладі охорони здоров`я. Однак така можливість була фактично нівельована діями працівників поліції.
Окрім цього, скаржник звертає увагу на те, що протокол складався без участі апелянта, йому було лише вказано місця для підпису та внесення записів. Жодного належного роз`яснення прав, у тому числі права на надання пояснень та зауважень, не відбувалося. Таким чином, формальна наявність підпису апелянта не може свідчити про добровільне погодження із змістом протоколу чи відсутність заперечень.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Пилипак Я.С. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення апелянта та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України N? 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП України. 
Суд визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, посилаючись на те, що в матеріалах справи наявні належні, допустимі та достовірні докази, які в сукупності підтверджують факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» (0,43‰) та відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Згідно положень норм чинного законодавства, працівники патрульної поліції повинні діяти згідно встановленої законом процедури, проте, аналізуючи відеоматеріали з нагрудних камер поліцейських, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо добросовісності і правильності дій працівників поліції. 
Так, з відеозапису з місця події, долученого до матеріалів справи вбачається, що відеофіксація розпочинається вже після зупинки транспортного засобу, коли працівник поліції підходить до автомобіля, припаркованого на узбіччі. Надалі працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що останній погодився. За результатами проведеного тестування прилад «Drager» зафіксував 0,43‰ алкоголю. 
Після оголошення результатів огляду ОСОБА_1 висловив сумніви щодо їх достовірності та мав намір пройти додатковий огляд у закладі охорони здоров`я, на що працівниками поліції було зазначено, що він здійснюватиметься за допомогою того ж самого технічного засобу, тому немає сенсу їхати туди, чим фактично схилили ОСОБА_1 до відмови від проходження додаткового огляду у медичному закладі, що не відповідає вимогам законодавства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 266 КУпАП та пункту 7 розділу І Інструкції, у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським із використанням спеціального технічного засобу, такий огляд підлягає проведенню у закладі охорони здоров`я. Наведені положення закону мають імперативний характер та не надають працівникам поліції права оцінювати доцільність проведення такого огляду або переконувати особу у відсутності потреби в його проходженні.
Таким чином, таку поведінку працівників поліції не можна визнати правомірною, оскільки вони не повинні перешкоджати у реалізації прав особи на захист й суворо дотримуватись встановленого порядку власної поведінки під час оформлення матеріалів при вчиненні адміністративного правопорушення. 
Відтак, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що працівниками патрульної поліції порушено процедуру проведення огляду водія на стан сп`яніння, встановленого статтею 266 КУпАП та Інструкцією, що має наслідком визнання проведеного огляду недійсним.
Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.
Відповідно до частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 27.02.2026 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою стаття 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2026 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду