П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/34386/25	
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
Дата і місце ухвалення: 03 березня 2026 року, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі №420/34386/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –
В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 18.06.2025 року; 
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 18.06.2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за аналогічною посадою для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 та з 01.07.2025.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Адміністрація Державної прикордонної служби України подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України підготувати та надати до органу Пенсійного фонду України оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача.
Апелянт вказує, що перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 63 Закону України №2262-ХІІ здійснюється виключно у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на підставі відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
На думку скаржника, законодавцем саме Кабінету Міністрів України делеговано повноваження щодо встановлення умов, порядку та розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, а також умов проведення перерахунку пенсій. При цьому позивачем не доведено наявності фактичного підвищення грошового забезпечення діючих військовослужбовців за відповідною або прирівняною посадою станом на 18.06.2025 року.
Апелянт також зазначає, що після набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/29450/24 відсутні правові підстави для автоматичного складання нових довідок про грошове забезпечення, оскільки зазначене рішення саме по собі не змінює розмірів грошового забезпечення військовослужбовців.
Крім того, скаржник наголошує, що органи Пенсійного фонду здійснюють перерахунок пенсій лише після надходження від уповноваженого органу відповідних списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Оскільки такі списки від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Адміністрації Державної прикордонної служби України не надходили, підстави для оформлення та направлення нових довідок були відсутні.
Посилаючись на наведене, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечував проти її задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Зазначав, що судом повно і всебічно з`ясовано обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норм процесуального права. 
Вказував, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення. 
Просив апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі №420/34386/25 – без змін.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
08 вересня 2025 року та 19 вересня 2025 року представник позивача звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявами про підготовку та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 18.06.2025 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 із застосуванням пункту 4 зазначеної постанови у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 та з 01.07.2025. 
Листами Адміністрації Державної прикордонної служби України №09/71864-25-Вих від 11 вересня 2025 року та №09/75466/25-Вих від 23 вересня 2025 року позивачу було відмовлено у підготовці та видачі зазначених довідок з посиланням на те, що після 01.03.2018 підвищення грошового забезпечення діючих військовослужбовців у частині збільшення посадових окладів та окладів за військовими званнями не відбувалося. 
Вважаючи протиправною відмову відповідача у підготовці та поданні до органу Пенсійного фонду України оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, необхідних для перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 було відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 у первинній редакції, відповідно до якої посадові оклади та оклади за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законами України про Державний бюджет на відповідні роки, є підставою для визначення оновлених розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням військовослужбовців, а відтак і для підготовки уповноваженим органом нових довідок про розмір грошового забезпечення з метою подальшого перерахунку пенсії. 
При цьому суд зазначив, що відмова Адміністрації Державної прикордонної служби України у підготовці та направленні до органу Пенсійного фонду України оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 18.06.2025 не відповідає вимогам статей 43, 51, 63 Закону України №2262-ХІІ, положенням постанови Кабінету Міністрів України №704 та правовим висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21. 
З огляду на викладене суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача щодо відмови у виготовленні та поданні оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача та зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідні довідки для проведення перерахунку пенсії позивача. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті такі рішення (вчинені дії) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, а також чи є вони обґрунтованими, добросовісними, безсторонніми, розсудливими та пропорційними.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які проходили військову службу, службу в органах внутрішніх справ та інших визначених законом категорій осіб, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або для відповідних категорій осіб були введені нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) чи премії у розмірах, установлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а раніше призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням його в дію провадиться за документами, що містяться у пенсійній справі, а також за додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за дванадцять місяців з дня подання додаткових документів і не раніше ніж з дня виникнення права на такий перерахунок.
Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що підставою для перерахунку раніше призначених пенсій є зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій осіб, яка відбувається на підставі рішень Кабінету Міністрів України.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704), якою з 01 березня 2018 року було змінено систему грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 2 Постанови №704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премій) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), а також осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 у первинній редакції було передбачено, що розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова №103).
Пунктом 6 Постанови №103 було внесено зміни до Постанови №704, внаслідок чого пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
При цьому зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 до Постанови №704 не вносилися.
Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 Постанови №704 передбачав використання при обчисленні посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року.
Разом з тим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704.
Внаслідок скасування зазначених змін вони втратили чинність, що зумовило застосування пункту 4 Постанови №704 у редакції, яка діяла до їх внесення.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт або його окрема частина втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, починаючи з 29 січня 2020 року, тобто з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, підлягає застосуванню редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до внесення змін Постановою №103.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21, від 13 травня 2025 року у справі №320/46498/23 та від 17 лютого 2026 року у справі №520/5814/24.
Отже, з 29.01.2020 для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня відповідного календарного року, а не прожитковий мінімум, установлений станом на 01.01.2018.
З огляду на принцип верховенства права, закріплений статтею 8 Конституції України, та ієрархію нормативно-правових актів, перевага має надаватися положенням закону як акту вищої юридичної сили.
Застосовуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №240/4946/18 щодо застосування пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, колегія суддів доходить висновку, що з 29.01.2020 пункт 4 Постанови №704 підлягав застосуванню у такій редакції:
«Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704» внесено зміни до пункту 4 Постанови №704.
Зазначеною постановою абзац перший пункту 4 Постанови №704 викладено в такій редакції:
«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Вказані зміни набрали чинності 20 травня 2023 року.
Отже, починаючи з 20 травня 2023 року, розрахунковою величиною для визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями стала фіксована величина у розмірі 1762 гривні, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі №320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.
Таким чином, з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі №320/29450/24 підлягає застосуванню редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до внесення змін Постановою №481, відповідно до якої розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», становить 3028 грн та є більшим за фіксовану розрахункову величину 1762 грн, передбачену Постановою №481, застосування пункту 4 Постанови №704 у редакції, чинній до внесення змін Постановою №481, впливає на розмір складових грошового забезпечення, що враховуються для обчислення та перерахунку пенсії.
Відповідно до частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Отже, з 01 липня 2025 року у позивача виникло право на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, складеної відповідно до вимог статей 43, 51 та 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону України №2011-ХІІ та положень Постанови №704 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2025 року.
З огляду на щорічне збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законами про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, у позивача виникло право на отримання оновлених довідок у зв`язку зі зміною розрахункової величини, яка використовується для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно до пункту 4 Постанови №704.
Таким чином, право позивача на отримання оновлених довідок виникло не лише з 18.06.2025 року, а також станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до пункту 4 Постанови №704 є розрахунковою величиною для визначення складових грошового забезпечення.
Отже, правові підстави для видачі довідок за 2020– 2023 роки та станом на 18.06.2025 виникли внаслідок зміни нормативного регулювання порядку визначення складових грошового забезпечення, що враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку уповноваженого органу видавати довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку зі зміною розрахункової величини викладений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а та від 12.09.2022 у справі №500/1813/21.
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи відповідача щодо відсутності підстав для підготовки та надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення суперечать вимогам чинного законодавства.
Щодо доводів апелянта про відсутність фактичного підвищення грошового забезпечення військовослужбовців станом на 18.06.2025 року колегія суддів зазначає, що підставою для виникнення права на оформлення нової довідки у даному випадку є не прийняття окремого рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення, а зміна механізму визначення його складових внаслідок відновлення дії пункту 4 Постанови №704 у редакції, яка передбачає застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Оскільки такий показник є більшим за розрахункову величину, встановлену Постановою №481, це впливає на розмір складових грошового забезпечення та зумовлює необхідність оформлення оновленої довідки.
Посилання апелянта на виключні повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення умов та порядку грошового забезпечення не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки спір у даній справі не стосується встановлення нових розмірів грошового забезпечення чи втручання суду у відповідні повноваження Уряду, а пов`язаний із застосуванням чинного нормативного регулювання та обов`язком відповідача оформити довідку відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин.
Щодо доводів апелянта про відсутність правових підстав для видачі довідки у зв`язку з неприйняттям Кабінетом Міністрів України окремого рішення про перерахунок пенсій колегія суддів зазначає, що обов`язок уповноваженого органу щодо оформлення та надання довідки про розмір грошового забезпечення випливає безпосередньо з положень статей 43 та 63 Закону №2262-ХІІ і не ставиться у залежність від прийняття окремого рішення Уряду про проведення перерахунку пенсій.
Доводи апелянта щодо відсутності списків осіб, які підлягають перерахунку пенсій, також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсії може здійснюватися як за документами, що містяться у пенсійній справі, так і за додатковими документами, поданими пенсіонером. Тому відсутність відповідних списків не звільняє відповідача від обов`язку підготувати довідку за зверненням особи.
Щодо доводів апелянта про те, що Постанова №481 підлягала застосуванню до моменту визнання її окремих положень протиправними, колегія суддів зазначає, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/29450/24 застосуванню підлягає правове регулювання без урахування змін, внесених Постановою №481, що обґрунтовано враховано судом першої інстанції при визначенні моменту виникнення права позивача на перерахунок пенсії.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з правовою оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції, не спростовують правильності його висновків та не свідчать про неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відповідно до статті 316 КАС України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до частини п`ятої статті 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі №420/34386/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук