Справа № 464/409/26 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В. 
Провадження № 33/811/904/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Лелів Н.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року,
встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року,  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 14.01.2026 о 08.30 год. на пр-ті Червоної Калини, 56 у м. Львові, керуючи трамваєм 1108 КТ-4СУ, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; змінити постанову Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року в частині накладення стягнення, а саме скасувати накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувана постанова була винесена без її участі, лише 14.05.2026 року на її адресу надійшла постанова.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не заперечує факту ДТП та своєї вини, але вважає, що адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк шість місяців є необ`єктивним та надто суворим.
Зазначає, що робота водієм є для неї єдиним джерелом доходу, а як особа з інвалідністю мусить постійно вживати медичні препарати, які потребують коштів.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Лелів Н.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку, відповідає фактичним обставинам справи та не оспорюється апелянтом.
Поряд з цим, апеляційний суд, приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, є необґрунтованим, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.
Так, на думку апеляційного суду, призначене покарання судом першої інстанції у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 (шість) місяців є неспівмірним вчиненому ОСОБА_1 діянню.
Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги та бере до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері безпеки дорожнього руху, офіційно працевлаштована, робота водієм є для неї єдиним джерелом доходу, є особою з інвалідністю ІІІ групи,, автомобіль потрібен їй для повсякденного життя, вину визнає повністю.
Відтак, при апеляційному розгляді встановлено, що наявні обставини, що дають можливість змінити стягнення накладене судом першої інстанції.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тому апеляційний суд приходить до висновку, що призначене покарання необхідно замінити на більш м`який вид стягнення у виді штрафу, оскільки це зможе повністю забезпечити мету адміністративного стягнення, сприяти виправленню особи та виконати превентивну функцію щодо вчинення нових адміністративних правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити.
Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення. 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 
В решті постанову місцевого суду залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ