Справа № 375/1761/25 Головуючий в суді І інстанції - Банах - Кокус О.В.
Провадження № 33/824/1778/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Полянчука В.Б., інспектора УПП в м. Біла Церква і Білоцерківського району Скопець В.О. ( в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями захисника Полянчука В.Б. на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року, 

в с т а н о в и в:
Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 липня 2025 року близько 18 години 02 хвилини по вул. Академіка Корольова у селі Запруддя Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом Kia Soul з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України. Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 24.02.2025р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення.

У апеляційній скарзі захисника вказано, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а погодився, однак просив надати докази на підтвердження обґрунтованості підозри про його перебування в стані наркотичного сп`яніння, натомість працівник поліції розцінив його законну вимогу як відмову від проходження огляду. Крім того, вказав про те, що відсутність ознак будь - якого сп`яніння та обґрунтованість вимоги ОСОБА_1 про надання доказів підтверджується Висновком КНП «Рокитнянська лікарня». Вважає, що факт відсутності відмови від проходження огляду свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від проходження огляду та вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Також вказав про те, що твердження працівника поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він протягом всього часу спілкування з працівниками поліції поводить себе спокійно, координація рухів та мови в нього не порушена, пальці його рук не тремтять та має нормальну впевнену ходу, що також підтверджується Висновком КНП «Рокитнянська лікарня», згідного якого у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. Так, зважаючи на відсутність у останнього ознак наркотичного сп`яніння вважає, що направлення його на огляд є безпідставним та протиправним, а тому у нього не виникло обов`язку його проходження. Крім того вказав, що з пояснень ОСОБА_1 та відеозапису вбачається, що під час складання відносно нього протоколу, йому не було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі і права на захист. Зазначив, що порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, передбаченого ст.59 Конституції України, свідчить про недопустимість доказів, наявних у матеріалах справи. Також зазначив про те, що оскільки працівники поліції не фіксували факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», тобто за порушення водієм відповідного пункту ПДР України, то вимога інспектора поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і у такому випадку у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість його притягнення за ч.2 ст.130 КУпАП. Крім того, вказав також про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом як доказ винуватості ОСОБА_1 . Також, зазначив про те, що в порушення вимог ст.266 КУпАП та вимог п.1 розділу ХІІІ Інструкції 1395 ОСОБА_1 не відсторонювали від керування транспортним засобом шляхом передачі тверезому водію та не затримали його транспортний засіб, що свідчить про відсутність реальних підстав вважати, що він міг перебувати в стані сп`яніння та ставить під сумнів законність дій працівників поліції та викладені в протоколі обставини. Оскільки вимога про проходження огляду є незаконною, реальних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було, вважає, що в силу допущених працівниками поліції порушень з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» всі докази, які є додатками до протоколу у справі є недопустимими. За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник просив звернути увагу на відеозапис наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відразу ставився до нього упереджено та виходив відразу з факту вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин ще до проведення процедури встановлення будь - яких ознак. Також вказав про те, що ОСОБА_1 скористався правом на юридичну допомогу під час складання протоколу та на місце зупинки прибув адвокат, про що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції та вказав, що якщо адвокат скаже, що все законно то він проїде та пройде огляд, однак інспектором поліції було проігноровано дану обставину та зазначено, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за порушення п.2.5 ПДР України, чим порушив право ОСОБА_1 на правничу допомогу та право на захист. Крім того, адвокату, присутному на місці зупинки не надали жодних роз`яснень та перешкоджали законній діяльності захисника, чим порушили гарантії адвокатської діяльності, а на вимогу адвоката роз`яснити підстави зупинки та висловлення пропозиції про проходження огляду, закрили вікно службового транспортного засобу щоб адвокат не заважала складати протокол, а тому за фактом незаконності дії та порушень прав ОСОБА_1 залишив скаргу на лінію 102. Разом з тим, зазначив про те, що з відеозапису також вбачається, що працівники поліції не здійснювали встановлення у ОСОБА_1 такої ознаки як зіниці очей, що не реагують на світло. Також вказав про те, що працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків порушили вимоги інструкції №1026, оскільки примусово вимикали відео реєстратори, а також не зафіксували всі обставини події, зокрема: не зафіксовано всього процесу спілкування співробітників поліції зі ОСОБА_1 та його захисником, а також всього процесу складання адміністративних матеріалів та ознайомлення ОСОБА_1 з висунутим відносно нього обвинуваченням. Просив, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення: 
захисника Полянчука В.Б., який подану апеляційну скаргу з доповненнями підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
інспектора УПП в м. Біла Церква і Білоцерківського району Скопець В.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисниказ доповненнямидо задоволення не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у повторному вчиненні протягом року порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом та відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. 
Доводи апеляційної скарги про не встановлення працівниками поліції у  ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, згідно відеозапису з бодікамери працівників поліції, останні повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього таких ознак наркотичного сп`яніння як: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Також ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження  ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 розділу І Інструкції.
Посилання захисника на наявність висновку закладу охорони здоров`я про те, що у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння є безпідставним, оскільки подія правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1 відбулась 15.07.2025р., а до лікувального закладу ОСОБА_1 звернувся лише 17.07.2025р.
Доводи апеляційної скарги про нероз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, відповідно до відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено належним чином ОСОБА_1 його права, що передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі роз`яснено положення п.2.5 Правил дорожнього руху. 
З вказаного відеозапису також вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, а саме, що його було зупинено згідно ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» задля перевірки, оскільки на автомобілі вбачалися пошкодження, що можуть свідчити про причетність до ДТП, а тому доводи захисника щодо безпідставної зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 також не ґрунтуються на матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про неналежність протоколу про адміністративне правопорушення як доказу не приймаються судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.07.2025 р. серії ЕПР1 №392596, він містить дату, час, місце його складання, виклад фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначення статті та частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, а тому є належним та допустимим доказом у справі. 
Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом. Так, в матеріалах справи наявна розписка (а.с.13) про те, що транспортний засіб KiaSoul з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , було передано ОСОБА_2 , який мав при собі посвідчення водія та зобов`язався доставити автомобіль за вказаною в розписці адресою. Також, як вбачається з наявного відеозапису з бодікамер працівників поліції, працівники поліції усно повідомили ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом. 
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, у зв'язку з чим працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Так, відповідно до положень п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Отже, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не було надано захиснику жодних роз`яснень, а також, що працівники поліції перешкоджали законній діяльності захисника спростовуються поясненнями працівника поліції, наданими в судовому засіданні. Так, інспектор УПП в м. Біла Церква і Білоцерківського району Скопець В.О. в судовому засіданні в Київському апеляційному суді пояснив, що особа, яка приїхала на місце зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не надала жодних належних документів на підтвердження повноважень щодо здійснення захисту ОСОБА_1 , у зв`язку з чим в них не було підстав надавати роз`яснення сторонній особі, що також підтверджується відеозаписом з бодікамер працівників поліції. 
З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.
Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника без задоволення. 
Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Полянчука В.Б. залишити без задоволення. 
Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька