Справа № 161/16574/24 
Провадження № 1-кп/161/152/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        28 квітня 2026 року  

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого   судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря
судового засідання   ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020030000000722 від 04.12.2020, про обвинувачення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Заболоття Володимирецького району Рівненської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, пенсіонер, несудимий, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора    ОСОБА_4 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих    ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представників
цивільних відповідачів адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника    ОСОБА_11 ,
обвинуваченого   ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 04 грудня 2020 року, близько 17 години 45 хвилин, в темну пору доби в умовах недостатньої видимості, не маючи дозволу на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року «Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», керував трактором колісним марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого за допомогою причіпного пристрою був прикріплений глибокорозпушувач марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, ширина якого перевищувала 2,6 метри, без встановлених габаритних вогнів по ширині габаритів вказаного глибокорозпушувача зліва та справа, а також який не був обладнаний розпізнавальним знаком “Розпізнавальний знак транспортного засобу”, рухався дорогою Т-03-03 сполученням Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно поблизу будинку № 1-А по вулиці Перемоги в селі Баківці Луцького району Волинської області зі сторони міста Луцьк Волинської області в напрямку до села Радомишль Луцького району Волинської області без супроводу автомобіля прикриття, під час руху частково займаючи глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, смугу зустрічного руху (що заборонено такій техніці), по якій рухався в зустрічному напрямку відносно напрямку руху трактора з глибокорозпушувачем автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 зі сторони села Радомишль Луцького району Волинської області в напрямку міста Луцьк Волинської області.
Внаслідок грубого порушення зі сторони ОСОБА_3 п.2.3.д), п.22.7 Правил дорожнього руху України та п.4, п.14, п.15, п.16, п.25 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», на смузі руху автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався зі сторони села Радомишль Луцького району Волинської області в напрямку міста Луцьк Волинської області, відбулось зіткнення вищевказаного глибокорозпушувача, що був прикріплений за допомогою причіпного пристрою до трактора колісного марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобілем марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді багатофрагментарного зламу черепа, відкритого зламу нижньої щелепи зліва; закритої хребетно-спинномозкової травми, розриву атланто-потиличного зчленування з повним розривом спинного мозку в цій ділянці, множинних зламів ребер зліва із розривами пристінкової плеври в ділянках переломів ребер, крововиливів із розривами коренів легень, гемотораксу (кров у грудній порожнині), крововиливів в середостіння; травматичних черезкапсулярних розривів печінки, селезінки, гемоперитонеуму (кров у черевній порожнині), крововиливу в корінь брижі, навколо лівої нирки; закритого зламу лівої ключиці та відкритого заму плечової кістки зліва; множинних саден обличчя та тіла, скальпованої рани обличчя, рваної рани плеча, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Причиною смерті ОСОБА_7 є поєднана травма тіла, що супроводжувалася численними зламами кісток скелету із забоями та розривами внутрішніх органів, що призвело до травматичного шоку. 
Крім того, пасажир автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з забійною раною лобної ділянки голови; перелому зубовидного паростка 2-го шийного хребця із незначним зміщенням, компресійного зламу 4-го грудного хребця 1 ступеню, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. 
В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.2.3.д), п.22.7 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) та п.4, п.14, п.15, п.16, п.25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями).
ОСОБА_3 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому та спричинили смерть потерпілого, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав частково, а фактично не визнав, не заперечував порушення ним п.22.7, п.4, п.14 Правил проїзду, однак вважає що в цій ситуації винні також водій ОСОБА_7 та керівництво ДП «Перемога», та показав, що 04 грудня 2020 року він прийшов на роботу та отримав наряд на дискування поля глибокорозпушувачем, який приєднав до трактора, перевірив справність приладів і поїхав у поле. Був переконаний, що супровід йому не потрібний. До цього дня він 3-4 рази на день їздив в поле цією ж дорогою оскільки іншої не було. Близько 16.00год. йому зателефонував керівник та сказав повертатися на бригаду. Близько 17.00год. він виїхав із поля, увімкнув світло, все перевірив, жодних помилок приладів не було. На тракторі було увімкнено ближнє світло із габаритними вогнями та аварійна сигналізація, рухався зі швидкістю 15 км/год., було темно, йшов дощ, вже світило вуличне освітлення, до моменту пригоди він розминувся із двома автомобілями, які скидали швидкість при роз`їзді, оскільки він створював їм небезпеку. Сам глибокорозпушувач, який був брудний, виступав на смугу зустрічного руху десь на 40 см., довжина розпушувача становила 12 м, ширина - 5 м, а ширина його смуги руху - 3м., при цьому колеса розпушувача не виступали за сам розпушувач. Згодом побачив зустрічний легковий автомобіль, який дуже швидко їхав, візуально він визначив, що швидкість автомобіля була близько 100 км/год. (однак не зміг чітко пояснити яким чином при таких обставинах часу та погодніх умовах він визначив таку швидкість), йому залишалося 15 м до повороту наліво, він прийняв вправо майже зупинившись, хоча з правої сторони росли дерева, його швидкість була близько 1-1,5 км/год., і в цей момент відбувся удар. В момент зіткнення частина розпушувача була на смузі зустрічного руху. Легковий автомобіль підкинуло, розвернуло та викинуло на узбіччя. Він вискочив із трактора, хтось сказав викликати швидку медичну допомогу і поліцію. Згодом він зателефонував до керівника, і повідомив про подію. Через 20-30 хв. приїхала поліція та швидка допомога. Вважає що потерпілий, свідок та свідок захисту дали неправдиві свідчення щодо того факту, що аварійна сигналізація не була увімкнена, оскільки у разі несправності аварійної сигналізації, на екрані відразу вибиває сигнал помилки. Світло на тракторі працює автоматично зі світлом на розпушувачі, аварійна сигналізація на момент ДТП не була забруднена. Також показав, що якби не була увімкнена аварійна сигналізація, відповідно і помилки б не показало на приладах. Питаннями щодо письмових дозволів на рух із супроводом повинно було займатися його керівництво. Мав можливість добровільно відмовитися не їхати трактором за таких обставин та умов, однак не зробив цього через страх втратити роботу. Окрім цього, зазначив, що після ДТП їздив цим же трактором до кінця 2021 року, після пригоди на розпушувачі могли бути замінені лампочки. Не намагався відшкодувати завдані збитки потерпілим, оскільки після ДТП хтось із родичів потерпілих його вдарив, а його керівництво повідомляло, що саме вирішить питання із відшкодуванням. На його думку, перевищення швидкості водієм легкового автомобіля та недотримання дистанції бокового інтервалу стало також причиною ДТП, однак і він не дотримався бокового інтервалу, хоча вважає, що виступ глибокорозпушувача на 40 см на смугу зустрічного руху не є небезпечним.
Незважаючи на часткове визнання, а фактично невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість в обвинуваченні повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.
Так, потерпілий ОСОБА_7 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що до нього зателефонував його брат ОСОБА_12 та повідомив про ДТП. Приїхавши на місце пригоди він побачив автомобіль батька, який стояв зліва біля паркану, трактор стояв з правої сторони. Бачив обвинуваченого на місці події. Обвинувачений жодного разу з ним не спілкувався та не виходив на контакт, не висловлював співчуття, не пропонував відшкодувати збитки. Також показав, що у той момент на тракторі та розпушувачі ніби нічого не горіло, не були увімкнені світлові прилади, трактор був брудний. У пасажира авто Шатели був струс головного мозку, а ОСОБА_13 отримав серйозні тілесні ушкодження. Його батько завжди обережно керував автомобілем, вів активний спосіб життя. Матір ОСОБА_14 дуже важко пережила втрату, станом на сьогодні їй морально дуже важко. Наполягав на призначенні суворого покарання, цивільний позов підтримав у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_8 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, показав, що їхали із загиблим Бандурою і його онуком в м.Луцьк. Він сидів ззаду та постійно дивився на дорогу. Приблизно на відстані одного кілометра побачив, як назустріч не швидко їхав транспортний засіб візуально по своїй смузі руху. Коли вони під`їжджали одне світло вимкнули (напевно дальнє), нижнє світло на тракторі залишилося. Габаритів чи відбиваючої лампи він не бачив. Водій ОСОБА_7 прийняв вправо і зменшив швидкість, коли їх світло зрівнялося із транспортним засобом, він побачив культиватор і відразу відбулося зіткнення. Трактор та розпушувач були брудні. Не пам`ятає чи на розпушувачі після ДТП горіли світлові прибори. На місці ДТП обвинуваченого не бачив. Із Бандурою він часто їздив, того дня він їхав зі швидкістю у межах 50-70 км/год. Відразу після ДТП у нього був сильний шок, боліла шия, загиблий сильно хрипів, двері в автомобілі були заблоковані, у зв`язку з чим він виліз через передні двері. Після обстеження у нього виявили переломи, через які він 3 місяці був обмежений у пересуванні. Обвинувачений жодного разу з ним не спілкувався та не виходив на контакт, не пропонував відшкодувати збитки. Підтвердив той факт, що з ним неодноразово проводили слідчі експерименти. Цивільний позов підтримав повністю. Просив максимально суворо не карати обвинуваченого, проте призначити додаткове покарання.
Допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що у 2020 році їхав після роботи додому, побачив, що на дорозі стояла техніка, було ще два автомобіля, зрозумів, що трапилося ДТП. Він викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Очевидцем самої події він не був. Він їхав по смузі руху трактора з Луцька до с.Радомишль. Трактор був з великим агрегатом, який був ширшим за сам трактор, та стояв у крайній правій стороні, автомобіль був розвернутий. Не бачив трактор попереду, тому не знає чи були ліхтарі увімкнені. На тракторі та на агрегаті були увімкнені аварійна сигналізація, а також горіли габаритні вогні позаду червоного кольору. На місці події бачив двох чоловіків, які перебували у шоковому стані. Раніше він бачив цей трактор на цій же дорозі. На місці ДТП дорога була такою, що дозволяла здійснити роз`їзд. 
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_16 показав, що 04 грудня 2020 року ввечері, в темну пору доби він їхав на передньому сидінні автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_7 , в автомобілі був ще знайомий дідуся. ОСОБА_7 спокійно їхав, на невеликій швидкості, ближче до узбіччя. У селі Баківці засліпило яскраве світло, нічого не було видно на дорозі. Руху трактора видно не було, «аварійки» та габаритних вогнів також не було видно. Те, що трактор займав частину зустрічної смуги, також не було видно. Після ДТП він вийшов з автомобіля та побачив трактор із культиватором, який не освічувався. Тракторист просто стояв біля трактора. Вже після самого ДТП він побачив, що до трактора був прикліплений розпушувач, на якому також нічого не світилося. Після ДТП було увімкнено аварійку, до того бачив лише біле світло. Розпушувач стояв на смузі руху автомобіля Бандури. Була надто мала відстань для того, щоб здійснити роз`їзд. Погодні умови та стан дорожнього покриття він не пам`ятає. Після ДТП у нього сильно боліла голова. 
Допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_17 , який на той час працював заступником директора ДП «Перемога», показав, що ОСОБА_3 йому зателефонував та повідомив про ДТП. Приїхавши на місце події, він побачив трактор з причепним агрегатом та автомобіль потерпілого. Коли він був присутнім, то світло горіло як і на розпушувачі, так і на тракторі. Якщо все правильно включено, то на розпушувачі все буде горіти, однак якщо провід розетки не включений, то і світло горіти не буде. Саме на момент ДТП не бачив чи горіло світло. Автомобіля супроводу не було, оскільки не було такої необхідності через габарити, це питання не вирішувалося через те, що це економічно було не вигідно для підприємства і несло за собою додаткові витрати. Забезпечення супроводу входило до обов`язків директора Лавейкіна. Обвинувачений часто їздив цим транспортним засобом, транспортний засіб не ремонтувався. До його обов`язків як заступника входило допомога в забезпеченні матеріалів для посівних робіт. Відповідальної особи за випуск транспортного засобу на роботу не було, тракторист сам робив технічний огляд транспортного засобу та виїжджав з дозволу директора чи агронома. Трактор придбали у 2019 році в “Агроальянс” через лізингову компанію. Він був на їх обслуговуванні та на гарантії, як і розпушувач. Відповідальність була застрахована лізинговою компанією, а «цивілки» напевно не було. 
Показання вказаних потерпілих та свідків є чіткими, послідовними та дають змогу частково відтворити обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають і іншим письмовим доказам у справі.
З дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду місця ДТП з фототаблицями (які були оглянуті в судовому засіданні) від 04.12.2020, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ч.3 ст.214, ст.ст. 104, 106 КПК України, встановлено те, що на місці ДТП поблизу будинку №1А по вул.Перемоги в с.Баківці Луцького району Волинської області (дорога Т03-03 сполученням Луцьк-Радомишль Демидівка-Дубно) дорожнє покриття на момент події було вологим, без пошкоджень, ширина проїзної частини становить 5,83 м та має по одній смузі руху у кожному напрямку: у напрямку м.Луцьк – 3,1м, у напрямку с.Радомишль – 2,73м. По обидва боки дороги наявні ґрунтові узбіччя. Зафіксовано дорожню обстановку, розташування автомобіля «Hyundai Santa Fe», який після зіткнення знаходився поза межами проїзної частини дороги, наявність на проїзній частині осипу деталей автомобіля, а також слідів кочення та зсуву коліс глибокорозпушувача «CASE IH Ecolo-Tiger 875». Встановлено габарити причіпного агрегату та параметри проїзної частини дороги. Відстань від початку глибокорозпушувача до осі правого колеса глибокорозпушувача становить 3,80м, відстань від осі правого колеса до закінчення глибокорозпушувача становить 3,45м. Ширина задньої частини глибокорозпушувача становить 5,02м. Відстань від осі правого колеса глибокорозпушувача до заднього правого колеса трактора колісного марки «CASE IH MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 становить 7,75м, відстань від осі заднього правого колеса трактора до осі переднього правого колеса трактора становить 3,30м. 
Під час огляду трактора марки «CASE IH MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем встановлено: з лівої сторони глибокорозпушувача на зовнішній стороні дуги, що розміщена біля лівого колеса глибокорозпушувача наявна мозкова речовина та сліди бурого кольору, схожі на кров; на відстані 0,37м від лівого краю глибокорозпушувача на металевій поперечці наявні подряпини та нашарування фарби сірого кольору, на даній поперечці також наявні нашарування бруду та грунту. На поперечці розміщена смужка жовтого кольору із нашаруванням грунту та бруду, поперечка розміщена біля лівого колеса глибокорозпушувача. На відстані 0,48м від лівого краю на другій дузі глибокорозпушувача, що знаходиться біля лівого колеса наявні подряпини та нашарування фарби сірого кольору. На другій бороні з лівої сторони глибокорозпушувача, що розташований біля лівого колеса, виявлено подряпини та нашарування фарби сірого кольору. Ліве колесо глибокорозпушувача спущене, тиск менший атмосферного, диск колеса деформований, на зовнішній стороні шини колеса витертий бруд. На задній частині глибокорозпушувача в нижній частині з лівої сторони наявне нашарування фарби сірого кольору.
На момент огляду в тракторі горіли: переднє світло фар, на кабіні спереду увімкнена аварійна світлова сигналізація жовтого кольору зліва і справа, під якими горять ліхтарі білого кольору. На задній частині кабіни горять два ліхтарі аварійної світлової сигналізації. На задній частині глибокорозпушувача розміщені наступні світлові прилади: на поперечці, що розміщена на висоті 1,63м від асфальтного покриття дороги з лівого і правого краю поперечки на момент огляду горять ліхтарі аварійної світлової сигналізації жовтого кольору, ближче до середини горять ліхтарі червоного кольору, посередині поперечки розміщено розпізнавальний знак у вигляді трикутника. Закінчення розпізнавальних знаків на висоті 1,83м від асфальтного покриття дороги. Відстань від асфальтного покриття дороги до нижньої частини задньої частини глибокорозпушувача становить 0,40м, до верхньої частини 1,0м. Довжина глибокорозпушувача становить 7,25м. Відстань від передньої поперечки глибокорозпушувача до місця його кріплення (довжина сцепки) становить 3,10м, довжина поперечки в передній частині глибокорозпушувача становить 3,70м. 
Під час огляду автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , виявлено наступні пошкодження: деформоване та пошкоджене заднє праве крило, багажний відсік; розбите переднє вітрове скло, відірваний передній бампер, відсутня решітка радіатора, деформовано та пошкоджено передній капот, моторний відсік, переднє ліве крило, ліва бічна сторона автомобіля, розбите скло у лівих бічних дверях, деформований дах, на передній лівій частині наявне нашарування фарби червоного кольору, деформований салон автомобіля, відсутнє переднє ліве колесо. У задньому лівому колесі та у передньому та задньому правих колесах тиск вище атмосферного. Ширина проїзної частини дороги в місці біля задньої частини глибокорозпушувача становить 5,90м, ширина правої смуги руху по напрямку руху на с.Радомишль становить 2,90м.
Вказаним протоколом, враховуючи розташування транспортних засобів, уламків та слідів після зіткнення та інших об`єктів на проїзній частині дороги підтверджується той факт, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «Hyundai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_7 .
Вилучені транспортні засоби «Hyundai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , трактор колісний марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 та глибокорозпушувач марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, визнані речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям речового доказу, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, а ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 11.12.2020, 18.12.2020 на них накладено арешт з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення судових експертиз. Глибокорозпушувач марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, трактор колісний марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 оглянуті слідчим згідно протоколів огляду речового доказу від 11.03.2023, 05.04.2023.
Згідно відповіді т.в.о. заступника начальника УПП ДПП у Волинській області ОСОБА_18 від 30.06.2021, на запит слідчого, у порядку ст.93 КПК України, встановлено, що рух сільськогосподарської техніки регулюється Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Постановою КМУ від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». У пункті 22.5 Правил дорожнього руху зазначається, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, — 3,75 м), за висотою від поверхні дороги — 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах — 4,35 м), за довжиною — 22 м (для маршрутних транспортних засобів — 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів — понад 44 г, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь — 11 т (для автобусів, тролейбусів — 11,5 г), здвоєні осі — 16 г, строєні — 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь — 11 т, здвоєні осі — 18 т, строєні — 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Таким чином, рух сільськогосподарської техніки, ширина якої становить 5 м, автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами повинен здійснюватись за умови отримання дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри перевищують нормативні, виданим уповноваженим підрозділом Національної поліції. відповідно до пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року N?30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється рухатися в умовах туману, ожеледиці, снігопаду та в інших умовах недостатньої видимості. Дозволи на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні на трактор CASE IN MAGNUM 380 з номерним знаком НОМЕР_1 УПП у Волинській області ДПП у 2020 році не видавались.
Згідно відповіді директора ДП Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України ОСОБА_19 від 20.08.2021, на запит слідчого, у порядку ст.93 КПК України, встановлено, що вказане підприємство не здійснює перевезення пасажирів, а здійснює сільськогосподарські роботи, тому проведення передрейсового та післярейсового медичного огляду для трактористів підприємства законодавством не передбачено. Відповідно до умов договору про надання послуг №l565 від 06.10.2020 ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» здійснює сервісне обслуговування та ремонт сільськогосподарської техніки марки CASE. Таким чином технічний огляд, станом на 04.12.2020, був покладений на ТОВ «Торговий дім «Альянс».
Відповідно до наказу директора ДП Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України ОСОБА_19 №5 від 17.03.2020 ОСОБА_3 прийнято на роботу трактористом з 17.03.2020.
Відповідно до наказу директора ДП Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України ОСОБА_19 №29/1 від 23.10.2020 за трактористом ОСОБА_3 закріплено трактор колісний марки “Case IH Magnum 380”, р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_3 , для проведення сільськогосподарських робіт.
Згідно з дорожнього листка трактора “Case IH Magnum 380”, р.н. НОМЕР_1 , від 04.12.2020 трактористу ОСОБА_3 надано завдання перегнати трактор з тракторної бригади до поля №1, з поля №2 до тракторної бригади. Тракторист прийняв трактор технічно справний, виїзд дозволений механіком/бригадиром, трактор в справному стані.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21-22.05.2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 , представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у присутності потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_3 встановлено, що поблизу будинку №1-А по вул.Перемоги в с.Баківці Луцького району Волинської області відтворено обставини дорожньо-транспортної пригоди.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 показав, що 04 грудня 2020 року, близько 17 години 40 хвилин, був пасажиром автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , сидів на задньому пасажирському сидінні з правої сторони. За кермом автомобіля був ОСОБА_7 , на передньому пасажирському сидінні онук ОСОБА_7 . Рухалися вони зі сторони с.Радомишль Луцького району в напрямку на м.Луцьк дорогою Т-03-03 сполученням Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно. Коли в?їхали в с.Баківці Луцького району, то швидкість автомобіля була близько 70-ти км/год. Рухалися ближче до правого краю проїзної частини дороги. В автомобілі було увімкнене ближнє світло фар. Під час руху побачив, що їм назустріч рухається транспортний засіб. Спочатку ОСОБА_8 подумав, що назустріч рухається комбайн, оскільки світилися передні фари допоміжні фари зверху та бокові габарити. Аварійна світлова сигналізація на транспортному засобі, що рухався назустріч, не світилася. Додаткового проблискового маячка, що встановлюється на негабаритних транспортних засобах, не було. Чи рухалося щось позаду вказаного транспортного засобу не бачив. Коли наближалися до транспортного засобу, то водій вимкнув верхнє додаткове світло фар. Коли відстань була близько 150-200 м, тоді побачив, що назустріч рухається трактор, глибокорозпушувача видно не було. Коли передні частини транспортних засобів майже порівнялися, то побачив світловідбиваючу стрічку на глибокорозпушувачі. На момент дорожньо-транспортної пригоди була темна пора доби, похмура погода, опадів не було, асфальтне покриття дороги було вологим. На момент слідчого експерименту асфальтне покриття дороги приблизно таке ж на 80 %, але в порах не було води. На момент пригоди небо було похмуре, темніше. На момент проведення слідчого експерименту - на небі є зорі. Яке було освітлення вулиці в місці пригоди ОСОБА_8 не пам?ятає. Аварійна світлова сигналізація на глибокорозпушувачі не горіла. Не пам`ятає чи горіли на глибокорозпушувачі габаритні ліхтарі. Точне місце зіткнення не вказав, йому здалося, що трактор після зіткнення проїхав невелику відстань. 
Свідок ОСОБА_3 показав, що 04 грудня 2020 року, близько 17 години 10 хвилин, він трактором марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до задньої частини якого був прикріплений глибокорозпушувач марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875» виїхав з поля. Близько 17 години 40 хвилин рухався дорогою Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно на бригаду, що знаходиться за адресою: вул.Перемоги, 8, с.Баківці Луцького району Волинської області. Глибокорозпушувач рухався лівою частиною по зустрічній смузі. Побачивши світло фар зустрічного автомобіля, ОСОБА_3 прийняв вправо по напрямку свого руху під електроопору і зупинився. В тракторі марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спереду було увімкнене ближнє світло фар, по боках горіли габаритні ліхтарі оранжевого кольору. На задній частині трактора на кабіні горіли габаритні ліхтарі. Спереду і збоку увімкнено було аварійну світлову сигналізацію. На задній частині глибокорозпушувача горіли габаритні ліхтарі і аварійна світлова сигналізація. Швидкість трактора з глибокорозпушувачем до зупинки становила 15 км/год. Час від моменту зупинки до моменту зіткнення становить близько 2-х секунд. Зустрічний автомобіль рухався зі швидкістю близько 100 км/год. Дальне чи ближнє світло фар було увімкнене в автомобілі, що рухався назустріч, не знає. Автомобіль рухався ближче до середини проїзної частини дороги. 
Потерпілий ОСОБА_8 погодився, і показав, що місце зіткнення знаходиться на лівій смузі руху по напрямку руху транспортних засобів до с.Радомишль Луцького району на відстані 22,40 м від рогу будинку №1-A по вул.Перемоги с.Баківці Луцького району по напрямку руху до с.Радомишль, Луцького району, і на відстані 1 м від горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.
ОСОБА_3 показав, що місце зіткнення знаходиться на лівій смузі руху по напрямку руху транспортних засобів до с. Радомишль Луцького району на відстані 17 м від рогу будинку №1-А по вул. Перемоги с.Баківці Луцького району, по напрямку руху до с.Радомишль Луцького району і на відстані 0,66 м від горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.
В подальшому від місць зіткнення, які вказали потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_3 , на лівій смузі руху по напрямку с.Радомишль Луцького району і в напрямку до с.Радомишль, Луцького району було відміряно 5 відрізків довжиною 19,4 м, що відповідає відстані, яку долає автомобіль при швидкості руху 70 км/год за 1 с.
Від місць зіткнення, які вказали ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , на правій смузі руху по напрямку руху на с.Радомишль Луцького району в напрямку на м.Луцьк було відміряно 3 відрізки довжиною 4,16 м, що відповідає відстані яку долає трактор за 1 с при швидкості руху 15 км/год. Відміряно лише три відрізки, оскільки як вказав ОСОБА_3 з моменту зупинки до моменту зіткнення трактор з глибокорозпушувачем стояв 2 секунди.
В тракторі було увімкнено двигун та вмикалися світлові прилади. ОСОБА_8 спостерігав за світлом трактора з салону автомобіля і вказав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди в тракторі світило ближнє світло фар і та допоміжні фари на кабіні. Інші світлові прилади увімкнені не були.
Коли автомобіль знаходиться на п?ятих поділках і трактор з глибокорозпушувачем на третіх поділках відповідно, розміщувалася ліва частина глибокорозпушувача в районі рами кріплення другого рядку дисків, з якою відбулося зіткнення, на відстанях 0,66 та 1 м відповідно, то на кабіні в тракторі з місця водія автомобіля видно світло фар трактора, світло допоміжних фар на кабіні, самого трактора не видно і розпушувача не видно.
Коли увімкнено ще і аварійну сигналізацію на глибокорозпушувачі, то видно світлову сигналізацію на глибокорозпушувачі, самого трактора не видно і глибокорозпушувача не видно. Далі автомобіль і трактор переміщувалися по поділках, які було зроблено враховуючи місця зіткнення, які вказали ОСОБА_8 та ОСОБА_20 . Поняті спостерігали з місця водія за трактором з глибокорозпушувачем при цьому в тракторі було увімкнено світло фар, світло допоміжних фар на кабіні, та вмикалася аварійна світлова сигналізація на глибокорозпушувачі. На 4-х, 3-х, 2-х поділках видно лише світло фар трактора, світло фар допоміжних фар на кабіні, аварійну світлову сигналізацію на глибокорозпушувачі, самого трактора не видно і глибокорозпушувача не видно.
В подальшому ліва частина глибокорозпушувача в районі рами кріплення другого рядку дисків, з якою відбулося зіткнення, знаходився на 2-х поділках, враховуючи місця зіткнення, які вказали ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , а автомобіль далі переміщувався з 2-ї на 1-ші поділки. Під час руху поняті зазначили, що з місця водія видно світловідбиваючу стрічку, що знаходиться на лівій частині глибокорозпушувача в районі рами кріплення другого рядку дисків. При цьому було заміряно відстань від передньої частини автомобіля до рами кріплення другого рядку дисків, на якій розміщено світловідбиваючу стрічку яка становить 24 м.
В подальшому трактор з глибокорозпушувачем було розташовано таким чином як зафіксовано на огляді місця дорожньо-транспортної пригоди. А саме: ліве колесо глибокоропушувача знаходилося біля лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, задня частина глибокорозпушувача на відстані 0,45 м від лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, на лівій смузі руху по напрямку руху с.Радомишль Луцького району.
Подряпини та сліди зсуву шин коліс автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , починаються навпроти осі лівого колеса глибокорозпушувача на відстані 22,4 м від рогу будинку №1-А, що по вул.Перемоги в с.Баківці Луцького району (згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 грудня 2020 року).
В ході слідчого експерименту було проведено заміри щодо розташування транспортних засобів, враховуючи їх швидкість руху за 1 с, згідно показань ОСОБА_21 , який вказав, що місце зіткнення знаходиться на відстані 22, 4 м від рогу будинку №1-А, що по вул.Перемоги с.Баківці. По даних замірах транспортні засоби аналогічно розташовувалися по відрізках. В тракторі було увімкнено ближнє світло фар світло фар, світло допоміжних фар на кабіні, аварійну світлову сигналізацію на глибокорозпушувачі. При такому розташуванні видно світло фар трактора, світло фар допоміжних фар на кабіні, аварійну світлову сигналізацію на глибокорозпушувачі, самого трактора не видно і глибокорозпушувача не видно. Світловідбиваючу стрічку, що знаходиться на лівій частині глибокорозпушувача в районі рами кріплення другого рядку дисків видно на відстані 26 м.
Далі в ході проведення слідчого експерименту також було встановлено загальну видимість проїзної частини дороги. При цьому статист рухався по правому краю проїзної частини дороги по напрямку до м.Луцьк до тих пір, поки з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги. При цьому було заміряно відстань від передньої частини автомобіля до того місця, де чітко можна розпізнати межі елементів дороги, яка становить 77,20 м. 
Вказаним протоколом слідчого експерименту встановлено умови видимості та можливість виявлення водієм автомобіля «Hyundai Santa Fe» трактора з причіпленим глибокорозпушувачем «CASE IH Ecolo-Tiger 875» під час руху в темну пору доби з увімкненими фарами трактора. Під час проведення слідчого експерименту встановлено, що при русі назустріч транспортному засобу з увімкненими фарами водій автомобіля фактично сприймає лише світло фар трактора, тоді як причіпний агрегат стає помітним лише на незначній відстані, що не забезпечує достатнього часу для своєчасного реагування та уникнення зіткнення. Таким чином, результати слідчого експерименту підтверджують обмежену видимість причіпного агрегату в темну пору доби та об`єктивну складність його своєчасного виявлення водієм автомобіля.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25-26.05.2023 за участю потерпілого ОСОБА_8 , представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у присутності потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_11 встановлено, що поблизу будинку №1а, що по вул.Перемоги у с.Баківці Луцького району Волинської області свідок ОСОБА_3 показав, що 04.12.2020 близько 17.40год. він трактором марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до задньої частини якого був прикріплений глибокорозпушувач марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875» рухався дорогою глибокорозпушувач марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875» рухався дорогою Т-03-03 Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно на тракторну бригаду, що знаходиться за адресою: вул.Перемоги, 8, с.Баківці Луцького району Волинської області. В тракторі було увімкнене ближнє світло фар, на кабіні посередині зліва та справа горіли габаритні ліхтарі жовтого кольору зверху, білого кольору кольору знизу (один ліхтар розділений у половину: зверху - жовте світло, знизу - біле світло). Збоку посередині кабіни на тому самому рівні горів квадратний ліхтар червоного кольору. Позаду на кабіні на крилах горіла аварійна світлова сигналізація та габаритні ліхтарі червоного кольору. На задній частині глибокорозпушувача скраю була увімкнена аварійна світлова сигналізація, яка світила до переду і позаду. Також на задній частині глибокорозпушувача позаду посередині горіли габаритні ліхтарі червоного кольору. На дисках глибокорозпушувача був наявний грунт після польових робіт. Ліхтарі в тракторі та глибокорозпушувачі були не забруднені, перед виїздом на дорогу з поля їх не протирав.
Швидкість руху трактора з глибокорозпушувачем була 12 км/год. Трактор рухався по правій смузі руху по напрямку руху транспортних засобів до с.Радомишль Луцького району Волинської області. Ліве колесо глибокорозпушувача розташовувалося на горизонтальній дорожній розмітці, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Ліва частина розпушувача виступала на зустрічну смугу. Трактор рухався по правій смузі руху в напрямку до с.Радомишль Луцького району Волинської області. На дисках глибокорозпушувача був наявний грунт після польових робіт.
Не доїжджаючи до повороту на тракторну бригаду близько 100 метрів ОСОБА_3 побачив на зустрічній смузі руху світло фар зустрічного автомобіля, який рухався назустріч трактору. Світло фар у вказаному транспортному засобі було яскравим. Ближнє чи дальнє світло фар світило в транспортному засобі, точно сказати не може.
Автомобіль швидко наближався до трактора з глибокорозпушувачем, ОСОБА_3 зрозумів, що не встигне повернути до тракторної бригади, а тому прийняв вправо і зупинився. Транспортний засіб, який рухався назустріч не зменшував швидкість і зіткнувся з лівою частиною глибокорозпушувача, а саме дисками глибокорозпушувача. З моменту зупинки трактора з глибокорозпушувачем до моменту зіткнення пройшло 2 секунди. На момент дорожньо-транспортної пригоди була темна доби, асфальтне покриття дороги було мокрим. Як розташовувався зустрічний транспортний засіб на проїзній частині дороги вказати не може. Швидкість руху зустрічного транспортного засобу була близько 100 км/год. Швидкість зближення транспортних засобів визначити не зможе. Зустрічний транспортний засіб рухався майже по осьовій лінії розмітки, так як занадто близько проїхав повз трактор.
Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 04 грудня 2020 року, близько 17 години 40 хвилин, був пасажиром автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сидів на задньому пасажирському сидінні з правої сторони. За кермом автомобіля був ОСОБА_7 .. З ОСОБА_7 автомобілем їздив не один раз. ОСОБА_7 швидко не їздив, зі швидкістю близько 70-90 км/год. Рухалися вони про правій смузі руху зі сторони с. Радомишль, Луцького району в напрямку на м. Луцьк дорогою Т-03-03 сполученням Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно. Коли в?їхали в с. Баківці Луцького району, то швидкість автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE» була близько 70-ти км/год. Рухалися ближче до правого краю проїзної частини дороги. В автомобілі було увімкнене ближнє світло фар. Під час руху побачив, що їм назустріч рухається транспортний засіб. Світло в зустрічному транспортному засобі було яскравим і не можна було визначити, який саме транспортний засіб рухається назустріч. В зустрічному транспортному засобі світилися передні фари та допоміжні фари зверху, та бокові габарити. Можливо на даному транспортному засобі і світилася аварійна світлова сигналізація, проте точно стверджувати цього не може. Водій ОСОБА_7 прийняв правіше, щоб розминутися із зустрічним транспортним засобом, проте не гальмував. Коли наближалися до транспортного засобу, то водій транспортного засобу, що рухався назустріч вимкнув допоміжні фари. Це було приблизно за 2 секунди до зіткнення. В останній момент перед зіткнення ОСОБА_8 побачив світловідбиваючу стрічку перед автомобілем. Рухався чи стояв зустрічний транспортний засіб до зіткнення, сказати не може. На передньому пасажирському сидінні в автомобілі марки S«HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сидів пасажир. ОСОБА_8 сидів нахилений в ліву сторону ближче до центру автомобіля, а тому пасажир не заважав бачити дорогу попереду. На момент дорожньо-транспортної пригоди була темна пора доби, похмура погода, опадів не було, асфальтне покриття дороги було мокрим. В ході проведенням слідчого експерименту ділянку проїзної частини дороги в місці проведення слідчого експерименту було полито водою.
Заміряно п?ять відрізків, так як враховуючи висновок експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №8602-8603 від 06 серпня 2021 року, в момент зіткнення трактор марки «CASE IH MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875» знаходився в русі.
При різних розташуваннях автомобіля та трактора з глибокорозпушувачем, встановлено, що чітко вказати який транспортний засіб рухається по дорозі неможливо. Видно світло фар зустрічного транспортного засобу, аварійну світлову сигналізацію на проїзній частині дороги. Складається враження, що щось тягнуть по дорозі. Видно з місця водія аварійну світлову сигналізацію посередині проїзної частини дороги.
При працюючому двигуні увімкнено світлові прилади згідно показань свідка ОСОБА_3 . При такому розташуванні автомобіля та трактора з глибокорозпушувачем учасникам слідчого експерименту видно наступне: чітко вказати який транспортний засіб рухається по дорозі неможливо. Видно світло фар зустрічного транспортного засобу, аварійну світлову сигналізацію на проїзній частині дороги. Складається враження, що щось тягнуть по дорозі. Аварійну світлову сигналізацію видно посередині проїзної частини дороги. Місця для проїзду транспортного засобу біля трактора достатньо.
Вказаним протоколом слідчого експерименту встановлювалася видимість при швидкості руху автомобіля 100 км/год та 70 км/год та при увімкненні освітлювальних приладів згідно показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_3 . Встановлено, що при увімкненні світлових, прилад на тракторі згідно показань свідка ОСОБА_3 загальна видимість проїзної частини дороги для водія автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», необмежена. При увімкненні світлових приладів на тракторі згідно показань потерпілого ОСОБА_8 видимість проїзної частини дороги обмежується світлом фар трактора, що знаходиться на зустрічній смузі руху (проїзну частину дороги видно до передньої частини трактора, на якій розташовані фари*-+).
Окрім цього, вказаним протоколом слідчого експерименту перевірялось розташування транспортних засобів, габарити причіпного агрегату та можливість їх безпечного роз`їзду з урахуванням ширини дороги. Встановлено, що габарити глибокорозпушувача «CASE IH Ecolo-Tiger 875» є значними та за умов руху автодорогою з відповідною шириною проїзної частини частина причіпного агрегату виступає на смугу зустрічного руху, що свідчить про наявність об`єктивної перешкоди на смузі руху зустрічного транспорту, та створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху.
Відповідно до висновку експерта №524 від 05.12.2020 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 , 1948 р.н., виявлено наступні тілесні ушкодження: багато-фрагментарний злам черепа, відкритий злам нижньої щелепи зліва; закрита хребетно-спинномозкова травма, розрив атланто-потиличного зчленування з повним розривом спинного мозку в цій ділянці; множині злами ребер зліва із розривами пристінкової плеври в ділянках переломів ребер, крововиливи із розривами коренів легень, гематоракс (кров у грудній порожнині), крововиливи в середостіння; травматичні черезкапсулярні розриви печінки, селезінки, гемоперитонеум (кров у черевній порожнині), крововилив в корінь брижі, навколо лівої нирки; закритий злам лівої ключиці та відкритий злам плечової кістки зліва; множинні садна обличчя та тіла, скальпована рана обличчя, рвана рана плеча. Комплекс даних тілесних ушкоджень міг виникнути внаслідок різкого струсу тіла і контактів потерпілого із тупими твердими предметами, якими могли бути виступаючі всередину деталі салону автомобіля. Дані ушкодження виникли в швидкій послідовності одне за одним. Згідно п.2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", наказ №6 від 17 січня 1995 року, комплекс даних тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинив смерть потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_7 є поєднана тупа травма тіла, що супроводжувалась численними зламами кісток скелету із забоями та розривами внутрішніх органів, що призвело до розвитку травматичного щоку на що вказує харотра потомофоогічна картина виявлена при розтині, та відображена, його описовій частині. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_7 не виявлено стилового спирту.
Згідно висновку експерта №79 від 11.02.2021 згідно даних медичної карти стаціонарного хворого Луцької МКЛ ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку із забійною раною лобної ділянки голови, перелом зубовидного паростка 2-го шийного хребця із незначним зміщення, компресійний злам 4-го грудного хребця 1 ст. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів (предмета), цілком можливо від удару об облаштування салону автомобіля, при ДТП з послідуючим різким запрокиданням голови до заду, при обставинах та в час вказаних в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Висновки експертиз є науково-обґрунтованими та піддавати їх сумніву в суду підстав немає. Не наведені такі підстави і учасниками кримінального провадження. Такі висновки суд бере до уваги та оцінює в сукупності зі всіма доказами у справі.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/103-20/9805-ІТ від 22.12.2020 встановлено, що зіткнення автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 з глибокорозпушувачем «Case IH Ecolo-Tiger 875» трактора «Case IH MAGNUM 380», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 відбулось на лівій смузі руху автодороги сполученням Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно" в напрямку до с.Радомишль Луцького району, в місці, що передує утворенню подряпини і яка починається на відстані 2,30 м від лівого краю проїзної частини автодороги і закінчується на відстані 2,57 м від лівого краю проїзної частини автодороги.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/103-21/544-ІТ від 15.02.2021 встановлено, що на момент експертного огляду з технічної точки зору робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Hyundai Santa FE», р.н.з. НОМЕР_2 , знаходились у непрацездатному стані. На момент експертного огляду автомобіля «Hyundai Santa FE», р.н.з. НОМЕР_2 , виявлено непрацездатність робочої гальмової системи, рульового керування та ходової частини, які виникли під час ДТП. Запитання «Якщо є технічні несправності вказаної системи, які виникли до ДТП, то як вони впливали на безпеку руху?» не вирішувалось з причини вказаної у дослідній частині висновку. Запитання «Якщо є технічні несправності вказаної системи, які виникли до ДТП, то чи міг (зобов?язаний був) водій виявити ці несправності перед початком руху або під час руху?» не вирішувалось з причини вказаної у дослідній частині висновку.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №8219 від 15.04.2021 встановлено, що в первинний момент зіткнення у контакт увійшли ліва передня частина автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н.з. НОМЕР_2 , та ліва бокова частина глибокорозпушувача марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875», в районі розташування другого ряду дисків. В первинний момент зіткнення повздовжня вісь автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н.з. НОМЕР_2 , знаходилась під кутом близько 175-180 градусів (проти напрямку руху годинникової стрілки) по відношенню до повздовжньої осі глибокорозпушувача марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875». Місце зіткнення автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н.з. НОМЕР_2 , з глибокорозпушувачем «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875» знаходиться на лівій смузі проїзної частини вул.Перемоги с.Баківці по напрямку на с.Радомишль Луцького району в районі початку по напрямку на м.Луцьк, сліду позначеного в схемі як «сліди зсуву шин коліс автомобіля» довжиною 1,5 м, при цьому на момент зіткнення переднє ліве колесо автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н.з. НОМЕР_2 , розташовувалось на відстані близько 2,3 м від лівого краю проїзної частини, по напрямку на с.Радомишль Луцького району.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №8602-8603 від 06.08.2021 встановлено, що в момент зіткнення трактор марки «CASE IH» MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875» знаходився у русі. У ситуації, що розглядається водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4., п. 12.2. і п. 12.3. Правил дорожнього руху (див. дослідження 2) а саме: рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год, а в момент виникнення небезпеки для руху (згідно постанови - з моменту виявлення світловідбиваючої стрічки на глибокорозпушувачі) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У ситуації, що розглядається водій трактора марки «CASE ІН» MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875» повинен був діяти у відповідності до вимог п.22,7. Правил дорожнього руху (див. дослідження 3), а саме: не повинен був в темну пору доби здійснювати рух з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875». При наданому слідством комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки в даній дорожній ситуації оцінка дій водія трактора марки «CASE IH» MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_20 є правовою оцінкою дорожньої ситуації, що виходить за межі компетенції експерта-автотехніка, тому дати відповідь на питання про те, чи знаходились з технічної точки зору дії водія трактора марки «CASE IH» MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим. При наданому слідством комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стало те, що небезпека для руху водію автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , створена внаслідок руху трактора марки «CASE IH» MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875» в темну пору доби, виникла на відстані, яка була недостатньою для уникнення зіткнення з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875».
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної події №2522-Е від 10.10.2023 встановлено, що у ситуації, що розглядається водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4., п.12.2., п.13.3. і п.12.3. Правил дорожнього руху (див. дослідження 1) а саме: рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год, при зустрічному роз?їзді забезпечити безпечний боковий інтервал від лівого габариту автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , до ліхтарів аварійної сигналізації глибокорозпушувача марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875» (крайня освітлена габаритна точка), не менше 1,3 м, а в момент виникнення небезпеки для руху (згідно постанови - з моменту виявлення конкретної перешкоди для руху) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У випадку, якщо технічні характеристики транспортних засобів та параметри проїзної частини не дозволяли забезпечити вказану вище величину безпечного бокового інтервалу, то з технічної точки зору небезпека для руху водію ОСОБА_7 виникатиме в момент об?єктивної можливості виявити розташування ліхтарів аварійної світлової сигналізації глибокорозпушувача «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875» відносно елементів проїзної частини. У ситуації, що розглядається водій трактора марки «CASE ІН» MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875» повинен був діяти у відповідності до вимог п.22.7 Правил дорожнього руху (див. дослідження 2), а саме: не повинен був в темну пору доби здійснювати рух з глибокорозпушувачем, марки «CASE ІH» моделі «Ecolo-Tiger 875». При наданому слідством комплексі вихідних даних, дати відповідь на питання про те, дії кого з водіїв, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв?язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим, по причинам наведеним в дослідженні 4. При наданому слідством комплексі вихідних даних встановити, що з технічної точки зору, стало причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не представляється, можливим, по причинам наведеним в дослідженні 5.
Відповідно до висновку експертів №24-1910 судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 04.04.2024 встановлено, що належні дії водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», p/н НОМЕР_2 , в умовах події з моменту об?єктивно можливого виявлення небезпеки для руху регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, які передбачають необхідність застосування гальмування аж до зупинки транспортного засобу. Крім цього, належні дії водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», p/н НОМЕР_2 , на ранньому етапі розвитку події додатково регламентувалися вимогами пункту 12.4 ПДР, згідно з якими в межах населених пунктів рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. 3 моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», p/н НОМЕР_4 , рухаючись як з фактичною швидкістю, яка перевищувала дозволену на цій ділянці дороги, так і навіть рухаючись з дозволеною швидкістю, шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР не мав технічної можливості запобігти ДТП. Належні дії водія трактора «Case IH Magnum 380», р/н НОМЕР_5 , з глибокорозпушувачем «Case ІН Ecolo-Tiger 875» в умовах пригоди регламентувалися вимогами пункту 22.7 ПДР, згідно з якими йому заборонялося рухатись по проїзній частині в умовах недостатньої видимості та хоча б частково займаючи смугу зустрічного руху. Виконанням вимог пункту 22.7 ПДР водій трактора «Case IH Magnum 380», р/н НОМЕР_6 , з глибокорозпушувачем «Case IH Ecolo-Tiger 875» мав технічну можливість запобігти ДТП. Оскільки водій трактора «Case IH Magnum 380», р/н НОМЕР_5 , з глибокорозпушувачем «Case ІН Ecolo-Tiger 875» належним виконанням вимог пункту 22.7 ПДР мав технічну можливість запобігти настання події, а водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», p/н НОМЕР_7 , шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР не мав такої можливості, то в причинному зв?язку з фактом ДТП перебувають фактичні дії водія трактора, які не відповідали вимогам зазначеного пункту ПДР. В умовах пригоди первинний контакт мав місце передньою лівою частиною автомобіля «Hyundai Santa Fe», р/н НОМЕР_4 , з лівою частиною глибокорозпушувача «Case ІН Ecolo-Tiger 875», які рухалися на зустрічних курсах, кут між транспортними засобами у момент первинного контакту складав близько 180° який відлічується в плані проти ходу годинникової стрілки від подовжньої осі автомобіля до повздовжньої осі глибокорозпушувача марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875» та зіткнення сталося в межах смуги руху автомобіля Hyundai Santa FE р/н НОМЕР_2 .
Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-24/5615-ІТ від 30.05.2024 встановлено, що в заданій дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля «Hyundai Santa FE» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) та 13.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими у населеному пункті рухатись автомобілем із швидкістю не більше 50 км/год та в момент об?єктивного виявлення перешкоди на смузі руху автомобіля негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об?їзду. Запитання „Як повинен був діяти в заданій дорожній ситуації водій трактора марки «CASE IH» MAGNUM 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875»?" не вирішувалось з причини вказаній в дослідній частині висновку. Дії кого з водіїв знаходяться в причинному зв?язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди? не вирішувалось з причини вказаній в дослідній частині висновку. Запитання "Що стало причиною ДТП?" не вирішувалось з причини вказаній в дослідній частині висновку.
Зазначені експертизи проведені компетентними експертами у відповідних галузях знань, містять детальний опис вихідних даних, дослідницьку частину, застосовані методики дослідження та мотивовані відповіді на поставлені питання. Зі змісту зазначених висновків вбачається, що вони досліджують різні аспекти дорожньо-транспортної пригоди, а саме: місце та механізм первинного контакту транспортних засобів, технічний стан транспортного засобу, обставини та механізм розвитку дорожньо-транспортної події, технічну можливість уникнення зіткнення, відповідність дій водіїв вимогам Правил дорожнього руху. При цьому наведені висновки не суперечать один одному, а навпаки узгоджуються між собою та взаємодоповнюють один одного, оскільки кожен із них досліджує окремі технічні аспекти дорожньо-транспортної пригоди та формує цілісне уявлення про її механізм та умови виникнення.
Оцінивши зазначені експертні висновки у сукупності з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що вони є послідовними, логічними, взаємопов`язаними та такими, що взаємно доповнюють один одного, а відтак є належними та допустимими доказами у справі. Підстав ставити під сумнів їх правильність чи обґрунтованість судом не встановлено. Також такі підстави не наведені і учасниками кримінального провадження. За таких обставин суд бере зазначені висновки експертів до уваги та оцінює їх у сукупності з іншими доказами у справі.
Стороною захисту подано наступні письмові докази.
Згідно відповіді начальника Волинського обласного центру з гідрометеорології від 04.09.2024, на адвокатський запит адвоката ОСОБА_11 , встановлено, що у с.Баківці Луцького району Волинської області 04.12.2020 о 17.00год. температура повітря становила +5,6°C, вологість 81%, видимість становила 10 км, о 20.00год. температура повітря становила +6,6°C, вологість 83%, видимість становила 10 км.
Відповідно до висновку експерта №2406 від 11.11.2024 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи дослідження обставин та механізму ДТП, проведеної за заявою адвоката ОСОБА_11 , встановлено, що з технічної точки зору водію ОСОБА_7 необхідно було вибрати боковий інтервал від лівого габариту автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , до лівого ліхтаря аварійної світлової сигналізації глибокорозпушувача марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942: 1,3 м (при дозволеній швидкості руху); 1,4 м (при швидкості руху 70 км/год); 1,6 м (при швидкості руху 100 км/год). При наданому комплексі вихідних даних, у заданій дорожній ситуації, водій ОСОБА_7 , з технічної точки зору, не забезпечив необхідний боковий інтервал від лівого габариту автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , до лівого ліхтаря аварійної світлової сигналізації глибокорозпушувача марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер УHD083942. При наданому комплексі вихідних даних, у заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, зіткнення автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер НОМЕР_8 , не відбулося б, при умові забезпечення водієм ОСОБА_7 безпечного бокового інтервалу від автомобіля «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , до лівого ліхтаря аварійної світлової сигналізації глибокорозпушувача. При наданому комплексі вихідних даних, у заданій дорожній ситуації, ширина проїзної частини вулиці Перемоги села Баківці Луцького району Волинської області, в місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди не дозволяла здійснити безпечний, з технічної точки зору, роз?їзд автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , з глибокорозпушувачем марки «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, як при фактичній так і при максимально дозволеній швидкості руху. У ситуації, що розглядається в наданих вихідних даних, водій автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 2.3 б), п. 12.4, п. 19.1, п. 19.2, п. 12.2, п. 13.1, п. 13.3 і п. 12.3 Правил дорожнього руху (див. дослідження 5), а саме: рухатися з ввімкнутими фарами ближнього світла, з швидкістю не більше 50 км/год, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а при виникненні небезпеки для руху з технічної точки зору в момент виявлення за світлом фар зустрічного транспортного засобу що щось тягнуть по дорозі і по середині середині проїзної частини видно аварійну світлову сигналізацію) негайно вжити заходів зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля. У ситуації що розглядається, водій трактора колісного марки «CASE ІН MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , до якого за допомогою причіпного пристрою був прикріплений глибокорозпушувач марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, ОСОБА_3 , повинен був діяти у відповідності до вимог п. 22.7 правил дорожнього руху (див. дослідження 6), а саме: не повинен був в умовах недостатньої видимості здійснювати рух по дорозі. При наданому на експертизу комплексі вихідних даних, водій трактора колісного марки «CASE IH MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , до якого за допомогою причіпного пристрою був прикріплений глибокорозпушувач марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці не створював аварійну обстановку водію автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , а створив небезпеку для його руху. При наданому на експертизу комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія трактора колісного марки «CASE IH MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , до якого за допомогою причіпного пристрою був прикріплений глибокорозпушувач марки «CASE ІН» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, ОСОБА_3 вимогам п. 22.7 Правил дорожнього руху та невідповідність дій водія автомобіля марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Прокурором подано письмові заперечення на висновок експерта №2406 від 11.11.2024 у яких прокурор зазначає, що вказаний висновок експерта, який отриманий стороною захисту в ході судового розгляду є необгрунтованим та не відповідає обставинам кримінального провадження та фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки у висновку експерта розташування ліхтаря аварійної світлової сигналізації математично розраховано експертом на смузі руху автомобіля, однак під час проведення слідчих експериментів було встановлено, що з робочого місця водія автомобіля вказаний ліхтар знаходиться по середині проїзної частини дороги, сприйняттям учасниками слідчого експерименту. При цьому, експерту не поставлено питання та експерт не взяв до уваги у висновку про те, чи відбулось б зіткнення, коли автомобіль рухається із лівим бічним інтервалом до середини проїзної частини дороги (1 м відповідно до слідчого експерименту від 21-22.05.21 та 0.8 м відповідно до слідчого експерименту від 25-26.05.23). Крім того, на сторінці 6 заяви про проведення експертизи адвокатом ОСОБА_11 зазначено, що відповідно до фото з огляду місця події аварійна світлова сигналізація жовтого кольору глибокорозпушувача розташована по краям його габаритної ширини, хоча згідно цих же фото світлова сигналізація розташована не по краях глибокорозпушувача, а на певній відстані від його країв. Аналогічне твердження адвокатом застосовано в п.9 сторінки 11 вищевказаної заяви. Тобто адвокат самостійно надав оцінку доказів всупереч вимогам ст.94 КПК України, причому неправильно. Судовий експерт ОСОБА_22 у висновку експерта зазначив, що у разі ненадання ініціатором експертизи моменту виникнення небезпеки для руху, він може визначити його за даними, що містяться в матеріалах справи. Однак, експертом ОСОБА_23 при визначенні моменту виникнення небезпеки для загиблого водія автомобіля взагалі не взято до уваги показання потерпілого ОСОБА_8 (аварійний ліхтар світлової сигналізації не працює). При цьому, адвокатом ОСОБА_11 у вихідних даних надавались експерту показання вищевказаного потерпілого, наданих в тому числі в ході проведення слідчих експериментів 21-22.05.2021 та 25-26.05.2023. Судовий експерт ОСОБА_22 при визначенні моменту виникнення небезпеки для руху для водія автомобіля використовує лише вихідні дані слідчого експерименту від 25-26.05.2023, більш того без врахування показань потерпілого ОСОБА_8 , які надавались в ході проведення даної слідчої дії. Водночас, з незрозумілих причин при визначенні моменту виникнення небезпеки для руху експерт взагалі не бере до уваги протокол слідчого експерименту від 21-22.05.2021, в тому числі показання потерпілого ОСОБА_8 , що зазначені в протоколі цієї слідчої дії. Крім того, адвокатом ОСОБА_11 надавались експерту неповні вихідні дані, зокрема жодним чином не зазначено про наявність в матеріалах кримінального провадження висновку експерта №24-1910 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз згідно якого встановлено, що водій автомобіля не мав можливості запобігти ДТП, а виконанням вимог п.22.7 ПДР водій трактора мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, у зв?язку з чим в причому зв?язку з фактом ДТП перебувають фактичні дії водія трактора, які не відповідали вимогам зазначеного пункту ПІДР. Вищенаведене беззаперечно підтверджує необгрунтованість, неповноту та однобокість висновку судової інженерно-транспортної експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №2406 від 11.11.2024.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_22 щодо виконаного висновку експерта показав, що працює старшим науковим співробітником ЛНДІСЕ і на момент виконання експертизи був старшим науковим співробітником. В рамках кримінального провадження він доручав виконання експертиз в силу своєї посади заступника. Договір із захисником ОСОБА_11 про виконання експертизи був оплатний, укладений в офісі №10 на вул.Паркова в м.Луцьк. Технічні дані транспортного засобу марки «HYUNDAI SANTAFE», р.н.з. НОМЕР_2 , є загальнодоступними. Виконана ним експертиза є первинною, захисник не повідомляв про наявність комісійної експертизи, тому йому невідомо про таку експертизу. Також показав, що п.п. 3, 4, 7 викладені у висновку є достовірними при наданому комплексі вихідних даних, при наданні інших даних можливо був би інший висновок. У висновку, із показів ОСОБА_3 використовував за основу швидкість руху автомобіля потерпілого 100 км/год., яку не ставив під сумнів. Документів щодо швидкості 100 км/год. немає, однак якби ОСОБА_3 вказав про швидкість 200 км/год., це б він поставив під сумнів. Щодо того, що трактор стояв, а не перебував у русі, фактично ОСОБА_3 давав технічно неспроможні дані. Захисник ОСОБА_11 у 12 пункті зазначив, що горіла світлова сигналізація, тому і експертиза проведена через призму того, що вона світилася. Момент небезпеки визначив згідно слідчих експериментів з показів, що щось блимало за транспортним засобом посередині проїзної частини. Для визначення бокового інтервалу інших формул немає. Розбіжностей заяви ОСОБА_11 з наданими матеріалами не було. Водій ОСОБА_3 взагалі не повинен був їхати, а водій Бандура для ОСОБА_3 не створював небезпеки для руху. Також показав, що швидкість, яка вища за дозволену може бути безпечною. Виконав висновок експертизи саме з наданих вихідних даних захисника, хоча була інформація про те, що сигналізація не була ввімкнена. Ситуації про не ввімкнену сигналізацію не розглядав, оскільки її не було вказано у вихідних даних.
Оцінивши вказаний висновок експерта суд, враховує те, що висновок судової інженерно-транспортної експертизи №2406 від 11.11.2024 був виконаний на підставі матеріалів, наданих стороною захисту за заявою адвоката ОСОБА_11 . Як вбачається зі змісту самого висновку та підтверджується показаннями експерта ОСОБА_22 , дослідження проводилося виключно на основі тих вихідних даних, які були надані ініціатором експертизи. Під час допиту в судовому засіданні експерт прямо зазначив, що використовував лише матеріали, передані стороною, яка ініціювала проведення експертизи, а при наданні інших вихідних даних можливі були б інші результати дослідження. З показань експерта також вбачається, що окремі ключові вихідні дані були взяті ним за основу без додаткової перевірки, зокрема швидкість руху автомобіля потерпілого, яка була зазначена у показах ОСОБА_3 , при тому що документального підтвердження такої швидкості експерту надано не було. Крім того, експерт зазначив, що при проведенні дослідження виходив з того, що на глибокорозпушувачі була увімкнена аварійна світлова сигналізація, оскільки саме таку обставину було зазначено у вихідних даних, наданих захисником. При цьому можливість розвитку подій за умови відсутності світлової сигналізації експертом не досліджувалася, хоча в матеріалах кримінального провадження містяться показання потерпілого про те, що аварійний ліхтар не працював. Прокурор у поданих запереченнях обґрунтовано звернув увагу на те, що при формуванні вихідних даних для проведення експертизи стороною захисту не були враховані всі матеріали кримінального провадження, зокрема результати слідчих експериментів, показання потерпілого, а також інші наявні докази, які мають істотне значення для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, експерт не врахував показання потерпілого ОСОБА_8 щодо непрацюючої світлової сигналізації, не дослідив повною мірою результати слідчих експериментів від 21-22.05.2021, а також не був повідомлений про наявність у матеріалах кримінального провадження іншого експертного висновку. Таким чином, вихідні дані, надані експерту стороною захисту, були вибірковими та не відображали повної сукупності доказів у справі.
За таких обставин суд приходить до висновку, що експерту для проведення дослідження були надані неповні та обмежені вихідні дані, що фактично і підтвердив в судовому засіданні сам захисник про свідоме ненадання експерту всіх висновків, значною мірою сформовані на підставі показань ОСОБА_3 , без урахування всієї сукупності доказів, зібраних у кримінальному провадженні. Внаслідок цього висновок експерта №2406 від 11.11.2024 не відображає повною мірою фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, має однобічний характер та не узгоджується з іншими доказами у справі. З огляду на викладене суд оцінює зазначений експертний висновок критично та не покладає його в основу своїх висновків щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, суд критично оцінює показання самого обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що причиною ДТП стало перевищення швидкості та недотримання ним безпечного бокового інтервалу водієм автомобіля «Hyundai Santa Fe», вважає їх неспроможними, даними з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, а також показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_16 . Голослівними є також звинувачення керівників підприємства у наслідках пригоди, оскільки водій ОСОБА_3 добровільно і свідомо керував транспортним засобом.
Така стратегія захисту, на думку суду, є нічим іншим, як способом уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.12.2020 вбачається, що глибокорозпушувач, ширина якого понад 5 метрів, розміщувався таким чином, що частково виступав на смугу зустрічного руху, якою рухався автомобіль «Hyundai Santa Fe». При цьому ширина проїзної частини дороги у місці пригоди становила 5,83 м, а ширина смуги руху автомобіля у напрямку руху потерпілого становила лише 3,1 м, що об`єктивно ускладнювало можливість безпечного роз`їзду транспортних засобів за наявності на дорозі великогабаритного засобу. Крім того, під час огляду місця події встановлено наявність осипу частин автомобіля, подряпин та слідів зсуву шин саме на смузі руху автомобіля «Hyundai Santa Fe», що свідчить про те, що зіткнення відбулося на смузі руху цього авто. Результати слідчого експерименту також підтвердили, що з місця водія легкового автомобіля при наявності лише світла фар трактора без належного освітлення причіпного агрегату неможливо завчасно виявити глибокорозпушувач, оскільки в темну пору доби видно лише світло фар трактора, тоді як сам трактор та причіпний агрегат залишаються візуально нерозпізнаваними до моменту небезпечного зближення транспортних засобів. Світловідбиваючі елементи причіпного агрегату стають помітними лише на відстані близько 24–26 метрів, що не забезпечує достатнього часу для уникнення зіткнення. 
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи трактором із причіпленим великогабаритним глибокорозпушувачем у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, без отримання відповідного дозволу на рух такого транспортного засобу та без належного забезпечення його видимості для інших учасників дорожнього руху, допустив виїзд частини причіпного агрегату на смугу зустрічного руху. Саме такі дії обвинуваченого створили загрозу безпеці руху, внаслідок чого автомобіль «Hyundai Santa Fe», що рухався назустріч, зіткнувся із виступаючою частиною глибокорозпушувача. Інкриміновані порушення Правил перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками – заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та смертю водія автомобіля ОСОБА_7 .
Разом з тим, подані стороною захисту письмові докази жодним чином не спростовують обставин, встановлених під час досудового розслідування.
Істотних порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема і будь-яких порушень прав та свобод людини, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.
У зазначеному кримінальному провадженні дотримано вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті у відповідності до вимог закону. Якщо у кримінальному провадженні відсутні прямі докази, що підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні ДТП, однак обставини кримінального правопорушення підтверджуються сукупністю інших належних і допустимих непрямих доказів, з якими не узгоджуються непослідовні версії обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, то сукупність таких непрямих доказів може бути покладена судом в основу обвинувачення особи.
Учасники судового розгляду не ставили питання про проведення повторного, одночасного допитів, вказаних вище осіб, в порядку ч.ч. 14, 15 ст.352 КПК України, при цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, як це передбачено ч.6 ст.22 КПК України.
Згідно з ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Сукупність досліджених доказів дала суду можливість поза розумним сумнівом спростовувати версію сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд, оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому та спричинили смерть потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 несудимий, має постійне місце проживання, є особою пенсійного віку, відомості про негативну характеристику відсутні, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.
Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що обвинувачений як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, не вчиняв жодних дій спрямованих на примирення з потерпілими.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, думки потерпілих щодо міри покарання, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому основне покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально. 
З огляду на конкретні обставини справи, в суду відсутні достатні підстави для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Також суд призначає і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, внаслідок якого одна особа отримала тяжкі тілесні ушкодження, а інша – загинула.
На думку суду, саме таке покарання є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення. Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009).
Строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Представник потерпілих – адвокат ОСОБА_5 в інтересах потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_7 подав цивільний позов про стягнення солідарно з обвинуваченого ОСОБА_3 , ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», ТзОВ «Торговий дім «Агроальянс», Моторно (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131) на користь потерпілої ОСОБА_24 моральної шкоди у розмірі 750000 гривень та матеріальної шкоди у розмірі 484068 гривень, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_24 щомісячно та довічно середньомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_7 з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого, та про стягнення солідарно з обвинуваченого ОСОБА_3 , ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», ТзОВ «Торговий дім «Агроальянс», Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 750000 гривень.
Представник потерпілого – адвокат ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 подав цивільний позов про стягнення солідарно з обвинуваченого ОСОБА_3 , ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», ТзОВ «Торговий дім «Агроальянс», Моторно (транспортного) страхового бюро України моральної шкоди у розмірі 200000 гривень та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вимушених витрат на лікування тяжких тілесних ушкоджень.
Директор КП «Медичного об`єднання Луцької міської територіальної громади» КП «МО ЛМТГ» ОСОБА_25 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_8 , в сумі 4543 гривень.
Цивільний відповідач ОСОБА_3 цивільні позови не визнав, його представник подав відзив на позовні заяви, у якому зазначає, що на момент інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, останній перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» і 04 грудня 2020 р. виконував свої трудові обов?язки відповідно до вказівок роботодавця. Тому, належним відповідачем за заявленими позовними заявами є роботодавець ОСОБА_3 , а саме державне підприємство «Перемога», а тому просили в задоволенні позовів до ОСОБА_3 відмовити.
Представник цивільного відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України – адвокат ОСОБА_10 подала відзив на позовну заяву представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , у якому зазначає, що заперечує щодо задоволення цивільного позову, оскільки трактор колісний не вважається транспортним засобом у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№1961-IV), для нього не встановлено коригуючий коефіцієнт, внаслідок його експлуатації та заподіяння ним шкоди - МТСБУ не здійснює відшкодування шкоди. Окрім цього, відсутні підстави, передбачені ст.26-1 вказаного закону, що свідчить про неможливість відшкодування МТСБУ моральної шкоди та відсутні підстави для солідарної відповідальності співвідповідачів, а вимога про солідарне стягнення судових витрат з цивільних відповідачів суперечить приписам ЦПК України та КПК України. У вказаному відзиві представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до МТСБУ та стягнути на користь МТСБУ, в порядку передбаченому КПК України, понесені судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2000 гривень.
Представник цивільного відповідача ТОВ “ТД “Агроальянс” – ОСОБА_26 подав відзив на позовну заяву представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , у якому зазначає, що заперечує щодо задоволення цивільного позову, оскільки між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агроальянс» та Державне підприємство «Дослідне господарство «Перемога» Волинської Державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського Карпатського регіону господарства Національної академії аграрних наук України» був укладений договір фінансового лізингу та договір поруки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ТОВ “ТД” “Агроальянс”.
Вирішуючи цивільні позови суд виходить з наступного.
Вирішуючи цивільний позов директора КП «Медичного об`єднання Луцької міської територіальної громади» КП «МО ЛМТГ» ОСОБА_25 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 , суд приходить наступного висновку.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.
Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку).
З огляду на приписи ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, зокрема висновку, викладеного у Постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 308/1463/19, витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, та зараховані до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1345цс15.
Відповідно до складеної заступником генерального директора КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади” довідки від 12.09.2024, судом встановлено, що вартість лікування ОСОБА_8 в нейрохірургічному відділенні за період з 04.12.2020 по 11.12.2020 становить 4543 гривень.
Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.1206 ЦК України та п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, оскільки сума витрат за цивільним позовом закладу охорони здоров`я підтверджена документально, суд приходить до висновку, що цивільний позов директора КП «Медичного об`єднання Луцької міської територіальної громади» КП «МО ЛМТГ» ОСОБА_25 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 необхідно задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 вказану матеріальну шкоду.
Щодо заявлених позовів представника потерпілих – адвоката ОСОБА_5 до ТОВ «ТД «Агроальянс»», Моторного (транспортного) страхового бюро України та обвинуваченого ОСОБА_3 суд констатує наступне.
Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон - №1961-IV) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю колісного трактора, внаслідок експлуатації якого було заподіяно шкоду потерпілій особі. Відповідно до п.1.5 ст.1 Закону №1961-IV транспортним засобом у розумінні цього Закону є пристрій, призначений для перевезення людей чи вантажу, який підлягає державній реєстрації у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а також щодо якого встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. 
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вимог чинного законодавства, трактори та інша сільськогосподарська техніка реєструються не у територіальних органах МВС України, а у територіальних органах Держпродспоживслужби відповідно до Порядку відомчої реєстрації тракторів та інших машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 №694. 
Крім того, у переліку коригуючих коефіцієнтів до страхових платежів, визначених Законом №1961-IV, коефіцієнт для такого виду техніки, як колісний трактор, не встановлений, що відповідно до положень п.1.5 ст.1 цього Закону свідчить про те, що такий пристрій не вважається транспортним засобом у розумінні вказаного Закону. 
За таких обставин шкода, заподіяна внаслідок експлуатації зазначеної техніки, не підпадає під сферу правового регулювання Закону №1961-IV, а тому підстави для здійснення МТСБУ регламентної виплати за рахунок фонду захисту потерпілих відсутні.
Суд також не встановив наявності інших передбачених законом підстав для здійснення МТСБУ регламентної виплати, визначених ст.41 Закону №1961-IV, зокрема заподіяння шкоди особами, звільненими від обов`язкового страхування, недостатності коштів страховика-банкрута або наявності іноземного страхового сертифіката «Зелена картка».
Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст.26-1 Закону №1961-IV така виплата здійснюється страховиком або МТСБУ лише у випадках, прямо передбачених законом, та за умови наявності підстав для здійснення регламентної виплати.
Оскільки у даному випадку підстави для здійснення МТСБУ регламентної виплати відсутні, обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди у МТСБУ також не виникає.
Крім того, чинним законодавством не передбачено солідарної відповідальності МТСБУ та безпосереднього заподіювача шкоди. Відповідно до ст.543, 544 ЦК України солідарний обов`язок виникає лише у випадках, встановлених договором або законом, однак таких підстав у спірних правовідносинах судом не встановлено. 
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що правові підстави для покладення на МТСБУ обов`язку з відшкодування матеріальної та моральної шкоди у цьому кримінальному провадженні відсутні.
З досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України».
Зокрема, відповідно до наказу директора підприємства №5 від 17.03.2020 ОСОБА_3 прийнято на роботу трактористом, а наказом №29/1 від 23.10.2020 за ним закріплено трактор «Case IH Magnum 380» для виконання сільськогосподарських робіт. 
Згідно з дорожнім листом трактора від 04.12.2020 ОСОБА_3 було надано завдання щодо переміщення трактора між виробничими об`єктами підприємства, що свідчить про виконання ним трудових обов`язків у момент дорожньо-транспортної пригоди. 
Також судом встановлено, що відповідно до договорів фінансового лізингу №53AA-20 від 26.05.2020 та №86AA-20 від 15.09.2020 ТОВ «ТД «Агроальянс»» передало ДП «Дослідне господарство «Перемога»» у користування колісний трактор «CASE IH MAGNUM 380» та глибокорозпушувач «CASE IH Ecolo-Tiger 875», що підтверджується актами приймання-передачі від 21.09.2020 та 23.09.2020. 
На підставі закінчення строку лізингу та сплати всіх лізингових платежів за Договором фінансового лізингу від 26.05.2020, згідно договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу від 02.09.2021 ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» прийняло від ТОВ «ТД «Агроальянс»» у власність колісний трактор «CASE IH MAGNUM 380» (заводський код М38Т2С).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 від 29.09.2021 власником трактора колісного «Case IH Magnum 380» є ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України».
Отже, на момент дорожньо-транспортної пригоди зазначена техніка перебувала у володінні та користуванні ДП «Дослідне господарство «Перемога»» як лізингоодержувача, що відповідає положенням ст.22 ЗУ «Про фінансовий лізинг», відповідно до яких з моменту передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу до нього переходять ризики, пов`язані з використанням такого майна. 
Згідно з ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), а відповідно до ст.804 ЦК України наймач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку з використанням транспортного засобу.
Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом чи іншим об`єктом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Крім того, згідно зі ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ДП «Дослідне господарство «Перемога»», керував транспортним засобом під час виконання своїх трудових обов`язків, а транспортний засіб та причіпний агрегат перебували у володінні та користуванні саме цього підприємства як лізингоодержувача, суд приходить до висновку, що саме ДП «Дослідне господарство «Перемога»» є особою, яка здійснювала діяльність, пов`язану з використанням джерела підвищеної небезпеки, та повинна нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Натомість ТОВ «ТД «Агроальянс»» виступає лише лізингодавцем майна, яке було передано у користування іншій юридичній особі, а тому не є суб`єктом, який безпосередньо володів або використовував транспортний засіб під час події.
З огляду на наведене суд приходить до висновку, що ТОВ «ТД «Агроальянс»» не є належним відповідачем у даному кримінальному провадженні, оскільки не здійснювало фактичного володіння та використання транспортного засобу, яким було заподіяно шкоду, а тому позовні вимоги до вказаного товариства не підлягають до задоволення.
Відтак обов`язок відшкодування шкоди покладається на ДП «Дослідне господарство «Перемога»» як на особу, яка володіла джерелом підвищеної небезпеки та роботодавця обвинуваченого ОСОБА_3 , який діяв під час виконання трудових обов`язків.
Вирішуючи позовні вимоги представника потерпілих – адвоката ОСОБА_5 до ДП «Дослідне господарство «Перемога»» суд виходить з наступного.
Згідно п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку передбаченому законом. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Статті 1166, 1167 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та моральну шкоду.
Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні.
Згідно з ч.2 ст.1200 ЦК України таким особам шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого.
Разом з тим, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що до цивільного позову не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір середньомісячного доходу загиблого, факт перебування ОСОБА_27 на утриманні загиблого ОСОБА_7 , обставини втрати годувальника у розумінні ст.1200 ЦК України.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення середньомісячного заробітку (доходу) загиблого є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.
Як вбачається з матеріалів справи, представником потерпілої ОСОБА_24 заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 484068 гривень.
Згідно висновку експерта №16-2025 від 26.04.2025 про визначення матеріального збитку автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_2 , встановлено, що ринкова вартість автомобіля станом на 04.12.2020 становила 497246,40 гривень. Вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу внаслідок пошкодження автомобіля станом на дату дослідження 01.04.2025 складає 1383915,01 гривень. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта зносу внаслідок пошкодження автомобіля станом на дату дослідження 01.04.2025 складає 602450,93 гривень. Сума матеріального збитку автомобіля станом на дату дослідження 01.04.2025 складає 497246,40 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог.
Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України, позивач має право змінити предмет або підставу позову, а також збільшити чи зменшити розмір позовних вимог шляхом подання відповідної заяви до суду.
Разом з тим, в ході судового розгляду представником потерпілої не подано заяви про зміну або уточнення позовних вимог, зокрема щодо збільшення розміру заявленої до стягнення матеріальної шкоди.
При цьому висновком експерта №16-2025 від 26.04.2025 визначено розмір матеріального збитку транспортного засобу, який відрізняється від суми, заявленої у позові.
Однак суд враховує, що експертний висновок є лише доказом у справі, який підлягає оцінці судом разом з іншими доказами, але не змінює обсяг та зміст заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.
Згідно зі ст.1192 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на те, що представником позивача заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 484068 гривень, а змін до позовних вимог у встановленому законом порядку не подано, суд приходить до висновку, що цивільний позов у цій частині підлягає задоволенню саме у межах заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 484068 гривень.
Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Враховуючи ті обставини, що представником цивільного позивача – адвокатом ОСОБА_5 у цивільному позові не зазначено суми витрат, понесених потерпілим ОСОБА_8 на лікування, та не долучено документів, якими підтверджується матеріальна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_8 внаслідок вимушених витрат на лікування тяжких тілесних ушкоджень, зважаючи на те, що суд не може вийти за межі позовних вимог (прохальної частини позову), а змін чи доповнень до позовної заяви подано не було, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Також, враховуючи те, що в судовому засіданні доведено те, що потерпілому ОСОБА_8 діями обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у трудових відносинах з ДП «Дослідне господарство «Перемога»», та керував транспортним засобом під час виконання своїх трудових обов`язків, завдано тяжких тілесних ушкоджень, тому, на думку суду, очевидно завдано і моральної шкоди, яку ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» не намагалося відшкодувати чи принаймні вжити заходів для такого відшкодування, а отже цивільний позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди є підставним.
Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_24 , ОСОБА_7 суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховує моральні та фізичні страждання останніх від вчиненого кримінального правопорушення, фізичні та душевні страждання у зв`язку з невідворотною втратою рідної людини, яка була опорою, підтримкою для потерпілих. Смерть чоловіка та батька, спричинила їм глибоку душевну травму. Без сумніву, тяжкі наслідки втрати супроводжуватимуть потерпілих і надалі. Передчасна смерть найближче спорідненої для потерпілих людини однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та, відповідно, завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.
При визначенні співмірності стягнення моральної шкоди на користь потерпілих, суд приймає до уваги той факт, що з часу загибелі ОСОБА_7 (04.12.2020) до моменту розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції (28.04.2026), ДП «Дослідне господарство “Перемога” Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» не було здійснено будь-яких домовленостей щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим.
У цій справі, суд, окрім іншого, враховує, що втрата найвищої соціальної цінності, передбаченої Конституцією України, не може вимірюватись в жодному грошовому еквіваленті.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 (справа №752/17832/14-ц), відповідно до якої, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілих, що призвело до істотних змін в їх житті і назавжди змінило його, а тому суд приходить до висновку, що цивільний позов в інтересах потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення та стягнення з ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» відшкодування в розмірі 600000 гривень кожному, а цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди підлягає до повного задоволення та стягнення з ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» відшкодування в розмірі 200000 гривень. 
На думку суду, вказані суми моральної шкоди будуть достатніми, не будуть такими, які сприятимуть до збагачення потерпілих, та будуть відповідати позиції, викладеній у вищезазначеному правовому висновку.
Що стосується витрат потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на правову допомогу суд констатує наступне.
Згідно ст.118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати на правову допомогу.
Частиною 1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).
Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг.
Така позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (наприклад постанови від 06.10.2022 у справі № 554/1940/20, провадження № 51-5524км21; від 02.11.2023 у справі 686/28824/21, провадження № 51-2059км23; від 18.12.2023 у справі 742/1995/21, провадження № 51-5836км23 тощо).
Судом встановлено, що на момент проголошення вироку відсутнє будь-яке документальне підтвердження понесення процесуальних витрат.
Враховуючи положення ст.ст. 91, 124 КПК України, вищенаведену судову практику Верховного Суду, суд відмовляє потерпілим в стягненні на їхню користь з обвинуваченого витрат на правову допомогу, про яку вказано в відповідних позовних заявах, в повному розмірі.
Окрім цього, враховуючи положення ст.ст. 120, 124 КПК України суд відмовляє у стягненні на користь МТСБУ витрат на правову допомогу у сумі 2000 гривень.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України, враховуючи підстави та мету арештів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередній – особисте зобов`язання, з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.
Керуючись ст.ст. 118, 124, 128, 129, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов КП «Медичного об`єднання Луцької міської територіальної громади» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь КП «Медичного об`єднання Луцької міської територіальної громади» (ЄДРПОУ 01982985) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 , у сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні.
Цивільний позов представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» в користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 200000 (двісті) тисяч гривень.
В решті позовних вимог представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 відмовити.
Цивільний позов представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_24 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, в частині стягнення потерпілій ОСОБА_24 матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» в користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 600000 (шістсот) тисяч гривень.
Стягнути з ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» в користь потерпілої ОСОБА_24 моральну шкоду у розмірі 600000 (шістсот) тисяч гривень та матеріальну шкоду у розмірі 484068 (чотириста вісімдесят чотири тисячі шістдесят вісім) гривень, а всього 1084068 (один мільйон вісімдесят чотири тисячі шістдесят вісім) гривень.
В решті позовних вимог представника потерпілих – адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_24 відмовити.
Арешт на майно, який накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2020, 18.12.2020 скасувати.
Речові докази у справі, а саме: 
- автомобіль «Hyundai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_24 за належністю;
- трактор колісний «CASE IH MAGNUM 380», р.н. НОМЕР_1 , та глибокорозпушувач «CASE IH» моделі «Ecolo-Tiger 875», серійний номер YHD083942, залишити ДП «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 51893 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 31 копійка.
Відмовити у стягненні на користь МТСБУ витрат на правову допомогу у сумі 2000 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній – особисте зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий