СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2026 року Справа № 480/3251/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелета С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, і просить суд: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги згідно ст. 55 п. “е”-“ж” Закону України “Про пенсійне забезпечення” у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення особам, які на момент досягнення пенсійного віку працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років і мають страховий стаж на таких посадах (чоловікам 35 років), а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію; скасувати рішення №18415001460 від 29.11.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги згідно ст. 55 п. “е” -“ж” Закону України “ Про пенсійне забезпечення” у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального педагогічного стажу період перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 01.01.2024 по 31.08.2024 та стаж з 15.08.1989 по 14.09.1989; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги згідно ст. 55 п. “е”-“ж” Закону України “ Про пенсійне забезпечення” у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з урахуванням висновків суду; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 згідно ст. 55 п. “е”-“ж” Закону України “Про пенсійне забезпечення” у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення особам, які на момент досягнення пенсійного віку працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років і мають страховий стаж на таких посадах (чоловікам 35 років), а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком. Водночас при призначенні пенсії за віком позивачу не було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пунктів “е”–“ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. У зв`язку з цим позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про нарахування та виплату зазначеної одноразової грошової допомоги. За принципом екстериторіальності вказана заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке рішенням від 29.11.2024 № 18415001460 відмовило у призначенні такої допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти позову, зазначаючи, що право на одноразову допомогу у розмірі десяти пенсій виникає за наявності страхового стажу не менше 35 років. Страховий стаж позивача становить 34 роки 11 місяців 19 днів, що є недостатнім. Крім того, відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу у зв`язку з не нарахуванням заробітної плати. Відтак рішенням від 29.11.2024 №18415001460 у виплаті допомоги відмовлено правомірно, а підстави для задоволення позову відсутні.
Позивач у відповіді на відзив заперечує проти доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами. Зазначає, що чинне законодавство передбачає зарахування періоду проходження військової служби до страхового та спеціального (педагогічного) стажу незалежно від факту нарахування заробітної плати. Таким чином, відповідач безпідставно не врахував відповідні періоди до стажу, що призвело до неправомірної відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій. Відтак оскаржуване рішення є протиправним, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлялось про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав. На виконання вимог ухвали суду представником відповідача надано лише документи, які були витребувані судом.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом витребувано у відповідачів документи, що стосуються позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу з 01.09.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що підтверджується рішенням №184150014460 від 04.10.2024 (а.с. 67, зворот. стор.).
22.11.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області про призначення одноразової грошової допомоги у розмір десять пенсій, оскільки займає освітню посаду - вчитель (а.с. 37).
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.12.2024 №18415001460 (а.с.73) позивачу відмовлено, у одноразовій виплаті у розмірі 10 пенсій відповідно до пунктів “е”-”ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу для даної виплати 35 років. Страховий стаж, позивача становить 34 роки 11 місяців 19 днів.
Додатково Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у рішенні від 13.12.2024 №18415001460 (а.с.40) зазначило, що згідно роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 30.06.2023 №1890/0290-23/54, якщо особа проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а організацією, в якій мобілізований працював до призову, не здійснюються нарахування заробітної плати за посадою вчителя (за збереженим місцем роботи), відповідно час проходження нею військової служби в особливий період не зараховується до страхового стажу на посаді, що дає право на виплату допомоги згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону. Період роботи з 15.08.1989 по 14.09.1989 можливо буде зарахувати до страхового та спеціального стажу при підтвердженні нарахування заробітної плати за цей період.
Крім того, зазначено, що протягом січня - серпня 2024 року та на час виповнення 60 річного віку позивачу заробітна плата за основним місцем роботи за посадою вчителя (збережене місце роботи) не нараховувалась, що підтверджується індивідуальними даними про застраховану особу, відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги. Відтак позивачу відмовлено в проведені процедури щодо перерахунку пенсії.
Не погоджуючись із діями та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.12.2024 №18415001460, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній до внесення до неї змін законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, які визнано неконституційними), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж" (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі по тексту - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок №1191).
Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
У постанові від 15.06.2022 по справі №200/854/19-а, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що суть зазначеної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах. При цьому, зміст норми 7-1 розділу “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV дозволяє стверджувати, що у разі, якщо на день досягнення пенсійного віку особа не має відповідного спеціального стажу (для жінок 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин), то така особа може “відтермінувати” реалізацію свого права виходу на пенсію задля набуття спеціального стажу, необхідного для отримання грошової допомоги. Таке тлумачення зазначеної норми є цілком логічним. Особа продовжує працювати в установах державної або комунальної форми власності та погоджується отримувати пенсію з більш пізнього віку, а держава, в свою чергу, заохочує таких осіб додатковою соціальною гарантією.
Верховним Судом викладено правовий висновок про те, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог: - станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”; - пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили); - станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
За приписами пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пунктом 7 Порядку №1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
В межах розгляду даної справи позивачем оспорюється рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №18415001460 від 29.11.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги 
Разом із тим, матеріалами справи підтверджується, що ГУ ПФУ в Донецькій області за заявою позивача від 22.11.2024 №16755 прийнято два різних рішення за одним номером №18415001460, а саме від 29.11.2024 та від 13.12.2024 (а.с.40,73).
Зокрема, відповідно до змісту рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.12.2024 та від 13.12.2024 №18415001460 (а.с. 40,73) позивачу відмовлено, у одноразовій виплаті у розмірі 10 пенсій відповідно до пунктів “е”-”ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу для даної виплати 35 років, оскільки страховий стаж, позивача становить 34 роки 11 місяців 19 днів, який розраховано в період з 15.08.1989 до 01.01.2024.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у рішенні від 13.12.2024 №18415001460 (а.с. 40) також зазначило, що, якщо особа проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а організацією, в якій мобілізований працював до призову, не здійснюються нарахування заробітної плати за посадою вчителя (за збереженим місцем роботи), відповідно час проходження нею військової служби в особливий період не зараховується до страхового стажу на посаді, що дає право на виплату допомоги згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону. Відтак період роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 можливо буде зарахувати до страхового та спеціального стажу при підтвердженні нарахування заробітної плати за цей період. Також оскільки протягом січня - серпня 2024 року та на час виповнення 60 річного віку позивачу заробітна плата за основним місцем роботи за посадою вчителя (збережене місце роботи) не нараховувалась згідно індивідуальних даних про застраховану особу, відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги.
Стосовно не зарахування спірного періоду роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 до спеціального стажу позивача як працівника освіти, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Також, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Суд зазначає, що для визначення стажу роботи особи є записи у трудовій книжці, а також інформація в інших документах (витяги з наказів, відомостей про виплату заробітної плати тощо), що відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 відсутні відомості щодо періоду роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989.
В трудовій книжці зазначено, що позивач згідно наказу №287 від 09.08.1989 працює з 15.09.1989 на посаді вчителя.
Разом з тим, позивачем на підтвердження періоду роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 як до матеріалів справи, так і до територіального органу Пенсійного фонду України надано витяг з наказу від 09.08.1989 № 287 про призначення ОСОБА_1 на посаду вчителя військового навчання В.-Бобрицької середньої школи з 15.08.1989 (а.с. 27). 
Зазначені обставини не є спірними та сторонами не заперечуються, оскільки згідно з розрахунком страхового стажу позивачу проведено перерахунок та зараховано до страхового стажу спірний період роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989, що також не заперечується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позовну заяву (а.с. 44, зворотний бік), а також підтверджується розрахунком страхового стажу позивача – 42роки 6 міс. 16 днів (а.с.72-72зворотн.стор).
Відтак судом встановлено, що спірний період роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 зарахований позивачу до страхового стажу (а.с. 72 зворот. стор.). Водночас такий період не був зарахований до спеціального стажу позивача як працівника освіти у зв`язку з відсутністю відомостей щодо нарахування заробітної плати позивачу за цей період.
При цьому відповідачами не заперечується, що позивач у спірний період обіймав посаду, робота на якій, відповідно до законодавства, надає право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відтак, враховуючи зазначене, а також те, що спірним є не зарахування періоду роботи позивача з 15.08.1989 до 14.09.1989 саме до спеціального стажу, який дає право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а також з огляду на відсутність заперечень щодо того, що позивач у зазначений період обіймав посаду, яка дає право працівникам освіти на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів “е”–“ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періоду роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 до спеціального стажу позивача.
Стосовно не зарахування періоду роботу позивача з 01.01.2024 до 31.08.2024 до спец стажу за посадою вчителя (збережене місце роботи) до спецстажу, суд зазначає наступне.
Матеріалам справи підтверджено, що у період з 17.02.2022 до 13.08.2024 позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації (а.с. 24,62, 63 зворот. стор.).
З наказу від 09.08.1989 № 287 про призначення ОСОБА_1 на посаду вчителя військового навчання Великобобрицької середньої школи з 15.08.1989 (а.с. 27), а також із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с.60-61) вбачається, що ОСОБА_1 обіймає посаду вчителя у зазначеному закладі освіти з 15.08.1989 та на час подання заяви про виплату одноразової допомоги не є звільненим з посади.
Зазначені обставини не є спірними та сторонами не заперечуються.
Суд зазначає, педагогічний стаж – це сумарна тривалість трудової діяльності педагогічних, науково-педагогічних працівників у закладах освіти (інших установах та організаціях) на визначених посадах, пов`язаних з освітнім та навчально-виховним процесом.
Відповідно до абз. 8 ч.1 ст. 57 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам пенсію за вислугу років. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78 “Деякі питання реалізації окремих положень частини першої статті 57 та частини четвертої статті 61 Закону України "Про освіту"” затверджено Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам (далі - Порядок 78).
Згідно п. 5 Порядку 78 до стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на військовій службі, час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини четверта і сьома статті 179 Кодексу законів про працю України). До стажу педагогічної роботи зараховується час, коли педагогічні та науково-педагогічні працівники фактично не працювали, але за ними згідно із законодавством зберігалися місце роботи (посада) та / або заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплачуваного вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).
Видами військової служби відповідно до статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” є:
строкова військова служба;
військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
військова служба за контрактом осіб рядового складу;
військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;
військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки;
військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Таким чином, громадянам України, які добровільно вступають на військову службу, або проходять її за призовом, зокрема за призовом під час мобілізації на особливий період, час проходження військової служби зараховується до їх стажу роботи за спеціальністю.
Відтак суд зазначає, що посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на не нарахування заробітної плати позивачу за основним місцем роботи як підставу для не зарахування зазначеного періоду роботи до спеціального стажу є необґрунтованим.
Позивач в період з 01.01.2024 до 31.08.2024 проходів військову службу, зазначений період включено відповідачем у страховий стаж позивача (а.с.72 зворотн.стор), але безпідставно не зараховано до спец стажу для отримання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не зарахувало до спеціального стажу позивача, як працівника освіти, період роботи з 01.01.2024 до 31.08.2024, а відтак суд вважає за належне зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу позивача, як працівника освіти, період роботи з 01.01.2024 до 31.08.2024.
Враховуючи зазначене, в судовому порядку підлягає скасуванню всі ГУ ПФУ в Донецькій області, прийняті за результатом розгляду однієї заяви позивача від 22.11.2024 №16755, а саме №18415001460 від 29.11.2024 та № 18415001460 від 13.12.2024 (а.с.40,73).
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати позивачу до спеціального спірний період роботи та нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі 10 пенсій, згідно з пункту 7-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. При цьому суд ураховує, що у силу абзацу чотирнадцятого пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції Постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Враховуючи, що у спірних правовідносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача щодо зарахування до спеціального (педагогічного) стажу спірного періоду роботи та нарахування грошової допомоги у розмірі десяти пенсій визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (як орган, що приймав останнє за часом рішення), саме на вказаний суб`єкт владних повноважень покладається обов`язок щодо завершення процедури розгляду питання по суті.
Враховуючи вищезазначене, для повного захисту порушеного права позивача, суд у відповідності до ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зазначає, що належним способом захисту порушених прав є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.11.2024 № 18415001460 та від 13.12.2024 за №184150014460 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на одноразову виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, періоди роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 (включно) та з 01.01.2024 до 31.08.2024 (включно) та нарахувати грошову допомогу в розмірі 10 пенсій, згідно пункту 7-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права відповідає правовій позиції Другого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 26.05.2026 по справі № 480/4661/24.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким прийнято спірне рішення, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.11.2024 та від 13.12.2024 за №184150014460 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, код ЄДРПОУ 13486010) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, періоди роботи з 15.08.1989 до 14.09.1989 (включно) та з 01.01.2024 до 31.08.2024 (включно) та нарахувати одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, код ЄДРПОУ 21108013) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, код ЄДРПОУ 13486010) суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя   С.М. Гелета