Справа №582/1036/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Жмурченко В. Д.	
Номер провадження 33/816/1225/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Басова В.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Суми клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 серпня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп. 
встановила:
Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 серпня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.
05 травня 2026 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання вказує на те, що оскаржувану постанову він не отримував, про її існування дізнався лише 26.04.2026, а виклики до суду не отримував у зв`язку з проходженням військової служби та нестабільним мобільним зв`язком у районі виконання бойових завдань. На момент розгляду справи та на даний час він проходить військову службу, що суттєво обмежує його можливість своєчасно отримувати інформацію про судові рішення та подавати процесуальні документи.
Отже вважає, що він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне повернути скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджуваної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29.10.2015).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання. Неотримання поштової кореспонденції з причини відсутності адресата за вказаною адресою не свідчить про неналежне повідомлення особи судом.
Після ухвалення постанови її копія 26.08.2025 року була направлена ОСОБА_1 за місцем проживання, однак також повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим встановлено, що 14.10.2025 року ОСОБА_1 особисто звернувся до суду електронною поштою із заявою про надання копії постанови, зазначивши, що був обізнаний про її існування та не отримав її лише через відсутність за місцем реєстрації. Копію постанови було направлено на вказану ним електронну адресу та отримано 15.10.2025 року о 09 год 14 хв.

Отже, не пізніше 15.10.2025 року ОСОБА_1 достеменно знав про зміст оскаржуваної постанови та мав реальну можливість реалізувати право на її апеляційне оскарження в установлений законом строк. Проте апеляційну скаргу подано лише 05.05.2026 року, тобто через понад шість місяців після отримання копії постанови.
Посилання заявника на проходження військової служби саме по собі не може бути визнане поважною причиною пропуску строку, оскільки жодних доказів існування об`єктивних та непереборних перешкод для звернення до суду з апеляційною скаргою після отримання постанови 15.10.2025 року матеріали справи не містять. Крім того, наявні в матеріалах справи постанови державного виконавця від 14.10.2025 року та 15.10.2025 року свідчать про вчинення виконавчих дій щодо виконання постанови суду, що також підтверджує обізнаність ОСОБА_1 про результати розгляду справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права правопорушника на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі апелянт не посилається у заяві про поновлення пропущеного строку.
Керуючись статтями 294, 295 КпАП України,

постановила:
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	Басова В. І.