Справа № 639/9910/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
21 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», в інтересах якого діє представник – Паладич Аліна Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», в інтересах якого діє представник Паладич Аліна Олександрівна, звернулось до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 7931957 від 27.05.2024 у розмірі 87075,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7931957 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач наводить, що відповідно до розділу 1 кредитного договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні (далі – кредит) в сумі 27000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 350 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50 % на день. Договором передбачено періодичність сплати відсотків: кожні 25 днів.
Позивач стверджує, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку відповідач вказала при оформленні кредиту. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи періодичні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи періодичні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Позивач звертає увагу на обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору, оскільки згідно із отриманою від первісного кредитора інформацією, відповідач до дати укладення згаданого вище кредитного договору в загальній кількості 14 разів оформлювала кредитні відносини з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а попередні кредитні договори були погашені.
24.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-35/24, відповідно до умов якого, позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-35/24 від 24.12.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 7931957 складає: 87075,00 грн.
Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду з позовною заявою, заборгованість відповідача за договором № 7931957 від 27.05.2024 становить 87075,00 грн, з них: заборгованість по тілу - 27000,00 грн, заборгованість по відсотках - 46575,00 грн, неустойка - 13500,00 грн. 
Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 7931957 від 27.05.2024 у загальному розмірі 87075,00 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 25.12.2025 справу передано за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 головуючим суддею визначено Чепку В. В.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2026 позовну заяву залишено без руху, направлено позивачу для усунення недоліків. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 
У судове засідання представник позивача не з`явився. Подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення в справі не заперечувала, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та вважається належно повідомленим про судовий розгляд на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України). Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.
За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою у позовній заяві, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом встановлено таке.
З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7931957, згідно з умовами якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 27000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту 350 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору.
Знижена процентна ставка 0,825 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 21.06.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки
Вказаний договір, додаток № 1 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційне повідомлення споживача та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 підписала у формі електронного документу з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора C4085, відправленого кредитором ОСОБА_1 на її мобільний номер НОМЕР_2 та введений позичальником 27.05.2024 о 19:23 год., відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 27000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору.
За умовами договору відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі погашати існуючу заборгованість за кредитом, сплачувати всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором.
Згідно даних витягу ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20241226-41.2 від 26.12.2024 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було успішно перераховано кошти на рахунок отримувача ОСОБА_1 , який відповідач вказала під час оформлення кредиту. 27.05.2024 19:24:07 на суму 27000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» – 5cae5955-51a0-4e9f-81ae-5634bebf1558, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» – 46936188, Session ID – 024841296007, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації – 247271, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором № 7931957 від 27.05.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 23.12.2024 складає 87075,00 грн, з них: 27000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту, 46575,00 грн – заборгованість за сумою відсотків, 13500,00 грн – штраф.
24.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-35/24, відповідно до умов якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 7931957 від 27.05.2024.
З витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-35/24 від 24.12.2024 вбачається, що до позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7931957 від 27.05.2024 на загальну суму 87075,00 грн, з них: 27000,00 грн – залишок заборгованості по основному боргу, 46575,00 грн – залишок заборгованості по процентам, 13500,00 грн – пеня, штрафи, нараховані клієнту.
Перехід права вимоги також підтверджується долученими копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 9880 від 24.12.2024 на суму 1509963,30 грн, призначення платежу: Оплата фінансування зг. Договору факторингу № 01.02-35/24 від 24.12.2024. без ПДВ.; реєстром боржників від 24.12.2024, Витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-35/24 від 24.12.2024.
Відповідач у встановлений кредитним договором строк грошові кошти не повернула, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. Означена заборгованість не спростована відповідачем.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.
Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитним договору.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості виконаний ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», враховує щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 76-78 ЦПК України.
Наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до фінансової установи та отримання нею кредитних коштів, що, у свою чергу, свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».
Факт отримання коштів позичальником підтверджується витягом ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20241226-41.2 від 26.12.2024.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.
У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
24.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-35/24, відповідно до умов якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 7931957 від 27.05.2024.
Досліджені судом докази підтверджують факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № 7931957 від 27.05.2024, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
Враховуючи наведене, те що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість за договором про надання кредиту в добровільному порядку не погасила, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підставний та підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та стягнення із відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7931957 від 27.05.2024 в розмірі 73575,00 грн, з них: 27000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 46575,00 грн – заборгованість по відсотках.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року в справі №320/8618/15-ц (провадження №61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі №183/7850/22.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 13500,00 грн, нарахованої у період дії воєнного стану, то підлягають застосуванню положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки розмірі 13500,00 грн необхідно відмовити.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 73575,00 грн є правомірними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Задовольняючи позовні вимоги, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2046,83 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором № 7931957 про надання споживчого кредиту від 27.05.2024 в розмірі 73575,00 (сімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок), з них: 27000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 46575,00 грн – заборгованість по відсотках.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221) 2046,83 грн (дві тисячі сорок шість гривень 83 копійки) у повернення сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 25.05.2026.

Суддя В. В. Чепка