ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41694/23 Суддя (судді) першої інстанції: Жук Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О., Терези Ю.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перереєстрації транспортного засобу Hyundai Sonata VIN KMHEC4A45DA085435 на позивача;
- зобов`язати відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 на позивача з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що після виконання зобов`язань за договором лізингу звернувся до відповідача з пакетом документів щодо переоформлення автомобіля з лізингодавця на лізингоодержувача, але відповідач протиправно відмовив у такому переоформленні з підстав того, що за лізингодавцем обліковується велика кількість виконавчих проваджень.
Також, на переконання позивача, перереєстрація автомобіля після виконання зобов`язань за договором лізингу не пов`язана з його відчуженням з огляду на характер такого правочину, а тому це є винятковим випадком, коли перереєстрація може здійснюватися незалежно від наявності виконавчих проваджень, де власник (лізингодавець) транспортного засобу є боржником
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідний порядок перереєстрації транспортних засобів чітко передбачає заборону на перереєстрацію автомобіля у разі, якщо його власник значиться у Єдиному реєстрі боржників.
Звернув увагу суду на те, що жодних винятків у разі укладення договору лізингу у такому порядку не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядались в порядку спрощеного провадження, введення в України воєнного стану та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору від 12.06.2023 № б/н (а.с.20-21), укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), у зв`язку з повним розрахунком за предмет лізингу до дати ухвалення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупця предмет лізингу, а покупець зобов`язується прийняти товар автомобіль Hyundai Sonata VIN KMHEC4A45DA085435, рік - 2013.
Того ж дня, складено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу № KGH0A!00000213 (а.с.19), згідно з яким сторони засвідчили, що всі зобов`язання належним чином виконано, претензій та зобов`язань сторони не мають, лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором, а предмет лізингу разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.
Для здійснення перереєстрації транспортного засобу в органах Міністерства внутрішніх справ України Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» видало позивачу наказ від 12.06.2023 та довіреність від 12.06.2023 (а.с.18,22), згідно з якими перереєстрацію автомобіля доручено позивачу.
Пакет документів з відповідною заявою про перереєстрацію транспортного засобу позивач подав 25.07.2023 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (а.с.47).
Листом від 24.08.2023 № 31/26-П-1081 (а.с.50-52) позивачу відмовлено у здійсненні перереєстрації, оскільки транспортний засіб на момент подання заяви про перереєстрацію обліковується за Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке значиться боржником у понад 500 виконавчих провадженнях згідно Єдиного реєстру боржників.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що станом на час звернення позивача із відповідною заявою про перереєстрацію транспортного засобу, відносно власника транспортного засобу АТ КБ «Приватбанк» наявні відомості як боржника по виконавчим провадженням.
Таким чином у відповідача в силу приписів пункту 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, не було правових підстав для проведення перереєстрації транспортного засобу.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулює Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ), який визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст.34 Закону №3353-ХІІ державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - Порядок №1388).
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. (п.3 Порядку №1388).
Відповідно до п.8 Порядку №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу.
Отже, відповідно до пункту 8 Порядку №1388, одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу, є договір фінансового лізингу.
Згідно з п.27 Порядку №1388 транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.
Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.
Приписами ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.
Частиною 4 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, договір фінансового лізингу від 02.06.2020 №KGH0A!00000213 було закінчено з огляду на повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо сплати лізинго-платежів, що підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 13.06.2023 №20.1.0.0.0/7-230612/50176 та наказом №KGH0A!00000213 від 12.06.2023.
Факт переходу до ОСОБА_1 права власності на автомобіль також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу №KGH0A!00000213 від 12.06.2023, п.1 якого сторони засвідчили, що всі зобов`язання сторін відповідно до договору №KGH0A!00000213 було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають.
Також у п.3 вказаного акту встановлено, що предмет лізингу автомобіль Hyundai Sonata номер кузова НОМЕР_1 разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.
У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача для реєстрації транспортного засобу.
Листом від 24.08.2023 №31/26-П-1081 позивачу було повідомлено про неможливість проведення перереєстрації транспортного засобу Hyundai Sonata, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», оскільки за даними Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України ПАТ КБ «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) значиться божником у понад 500 виконавчих провадженнях.
Відповідно до досліджених судом апеляційної інстанції документів, позивач виконав усі умови за договором лізингу між ним та АТ КБ «Приватбанк» і має право на реєстрацію автомобіля, як власник, за собою, а знаходження АТ КБ «Приватбанк» в реєстрі боржників не може бути підставою для обмеження прав позивача.
Станом на дату подання заяви про перереєстрацію транспортного засобу, новим власником вищевказаного транспортного засобу був саме позивач, який набув його у власність на підставі акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу та договору купівлі-продажу предмета лізингу.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось учасниками справи, на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «Приватбанк» внесено до Єдиного державного реєстру боржників.
Водночас, згідно ст.34 Закону №3353-ХІІ у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 15 Порядку №1388 у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985.
Отже, встановлена Законом України «Про дорожній рух» та Порядком №1388 заборона на здійснення перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, зареєстрованого за особою, яка є боржником та перебуває в Єдиному реєстрі боржників, покликана убезпечити вибуття майна такої особи боржника, що є основною метою вказаної норми.
Статтею 328 Цивільного кодексу України, установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Частиною 1 статті 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведених положень закону слідує, що за загальним правилом, право власності на рухому річ, яким є автомобіль, виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть у договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі №569/20334/21.
Тобто, актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, АТ КБ «Приватбанк» здійснено фактичне передання у власність та в повне розпорядження позивача транспортного засобу.
Колегія суддів в контексті доводів апеляційної скарги зазначає, що право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України, якими визначено, що якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.
З огляду на вказане вище, позивач є новим власником транспортного засобу, ідентифікаційні ознаки якого вказані у наданих ним документах, що підтверджують правові підстави набуття права власності.
Спір між продавцем та покупцем за договором фінансового лізингу від 02.06.2020 №KGH0A!00000213 відсутній, оскільки транспортний засіб фактично переданий позивачу, що підтверджено актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу.
Крім того, варто звернути увагу на підстави для відмови, зокрема, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням, при цьому, що після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.
Таким чином, втручання у право особи може бути виправданим, якщо воно не тільки «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», але й передбачається «якісним» законом. 
Оскільки власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби, а надані документи не дають підстав вважати, що позивач не є власником транспортного засобу Hyundai Sonata; рік випуску 2010; номер кузова НОМЕР_1 , то такий транспортний засіб за його заявою підлягає реєстрації (перереєстрації), тому як позивачем надано документи, які підтверджують правомірність придбання ним (на підставах, не заборонених законом) вказаного транспортного засобу (умова, за якої транспортний засіб підлягає реєстрації на нового власника).
Крім того, приписи ст.34 Закону №3353-XII передбачають здійснення процедури перевірки на предмет внесення до Єдиного реєстру боржників саме особи, що звертається за перереєстрацією транспортного засобу.
Колегія суддів звертає увагу, що звернення за перереєстрацією здійснювалося шляхом подання відповідної заяви від імені власника транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata; рік випуску 2013; номер кузова НОМЕР_1 , а, отже, згідно положень ст.34 Закону №3353-XII перевірка мала здійснюватися відносно особи ОСОБА_1 , а не АТ КБ «Приватбанк», який не був суб`єктом такого звернення.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідача в перереєстрації транспортного засобу є протиправною, у зв`язку з чим наявні достатні правові підстави для захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві здійснити перереєстрацію транспортного засобу Hyundai Sonata, номер кузова НОМЕР_1 , на власника ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з положень ст. 139 КАС України.
Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3).
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6).
Як вбачається з матеріалів справи позивачем згідно з платіжною інструкцією від 20.11.2023 №0.0.3316888664.1 сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 1073,60 грн та згідно з квитанцією від 01.04.2024 №1ТН2-МН2Р-ХХН8-ОР2С сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на загальну суму 1610,40 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві.
Керуючись ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві у проведенні перереєстрації транспортного засобу Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 на ОСОБА_1 .
Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві здійснити перереєстрацію транспортного засобу Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (код ЄДРПОУ 43611844, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Арсенальна, буд. 9/11).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 20 травня 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В. Безименна

Судді В.О.Аліменко

Ю.О.Тереза