ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
вул.Кн.Острозького, 14а, м.Тернопіль, 46025, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
20 травня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/98/26 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.  
за участі секретаря судового засідання: Василишин О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД", 02064, м.Київ, пр.Червоної Калини, буд.68, офіс 233, код ЄДРПОУ 44599027
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД", 46023, м.Тернопіль, вул.15 Квітня, буд.6, код ЄДРПОУ 44577354
про: стягнення заборгованості по договору поставки у розмірі 63159,96 грн., та суму сплаченого судового збору
За участі представників:
-позивача: не з`явився;
-відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД" про стягнення заборгованість по договору поставки у розмірі 63159 грн. 96 коп. та суму сплаченого судового збору.

Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки, укладеного шляхом підписання видаткової накладної (№1841 від 08.07.2025) та доставки товару відповідачу та відповідачем не оплачено отриманий товар, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 63159,96 грн. 

Позиція відповідача.
До матеріалів справи відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. 

Заперечення позивача щодо відзиву відповідача.
Від позивача до матеріалів справи відповідь на відзив не поступала.

Рух справи.
Ухвалою від 27.02.2026 відкрито провадження у справі №921/98/26, та призначено підготовче засідання на 25.03.2026 на 11 год. 45 хв.
Ухвалою від 25.03.2026 відкладено підготовче засідання на 22.04.2026 на 11 год. 15 хв.
Ухвалою від 22.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/98/26 до судового розгляду по суті на 20.05.2026 на 11 год.30 хв.

Явка сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився.
19.03.2026 до суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД – адвоката Лук`янчука Ю.В., надійшла Заява №19/03 документ сформований в системі "Електронний суд" 19.03.2026 (вх.№2198 від 19.03.2026), в якій просить суд розглядати справу №921/98/26 без участі представника позивача та зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Ухвала від 27.02.2026 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією, з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: 46023, м. Тернопіль, вул.15 Квітня, буд.6, код ЄДРПОУ 44577354, однак повернута на адресу суду з поштовим конвертом.
Ухвала від 25.03.2026 про відкладення підготовчого засідання та від 22.04.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті надсилалися відповідачу рекомендованою кореспонденцією, з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: 46023, м. Тернопіль, вул.15 Квітня, буд.6, код ЄДРПОУ 44577354, однак повернута на адресу суду з поштовим конвертом.
Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Інформація про іншу адресу відповідача у суду відсутня.
Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).
Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси сторін є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом учасника справи. При цьому норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Частиною 1 статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області, а також що відповідачу було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті її розгляду та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи по суті за наявними в справі матеріалами.

Розгляд заяв та клопотань.
Заяви та клопотання від учасників справи до матеріалів справи не поступили.

Технічна підтримка.
За відсутності представників сторін запис розгляду судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ) – не здійснювався.

Господарський процес.
У зв`язку із відсутністю представників сторін судом не оголошувалося скорочене рішення (вступна та резолютивна частини рішення).

Суд, розглянувши наявні матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД", (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД"» (надалі - Відповідач) досягнуто домовленостей про доставку товару ( фанера) Відповідачу.
Згідно видаткової накладної № 1841 від 08.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД", здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД" товару на загальну на суму 63159,96 грн. Видаткова накладна підписана представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками товариств.
Відповідач свої зобов`язання не виконав, кошти за поставлений товар не оплатив.
Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 63159,96 грн. 

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.
Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору та інших правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Нормами ч.1 ст.626 ЦК України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України).
Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч.1 ст. 206 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору у спрощений спосіб підтвердженням чого є видаткова накладна накладними № 1841 від 08.07.2025, яка підписана сторонами без зауважень та засвідчує їх волю для настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ст. ст. 610, 612 ЦК України відповідно, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач поставив відповідачу товар згідно видаткової накладної № 1841 від 08.07.2025 на суму 63159,96 грн.
Сторонами не встановлено домовленості щодо строку оплати поставленого товару.
Таким чином в силу положень ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений товар одразу після його прийняття.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД" не сплатило за поставлений товар, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД" в розмірі 63159,96 грн..
Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати товару отриманого товару в розмірі 63159,96 грн матеріали справи не містять.
На підставі вищевикладеного, та зважаючи на відсутність доказів оплати відповідачем отриманого товару в розмірі 63159,96 грн, позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 63159,96 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.
Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання позивачем позовної заяви через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду з даною позовною вимогою становить 2 662,40грн.
Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн згідно платіжної інструкції № 2687 від 20.02.2026.
Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 665,60 грн (3 328,00 грн (фактично сплачено) - 2662,40 грн (підлягало до сплати)).
За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору від позивача до матеріалів справи не поступило.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь 2662,40 грн судового збору в повернення сплачених судових витрат. 

Витрати на правову допомогу.
В позовній заяві позивач зазначив орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 40 000,00грн. Проте доказів на підтвердження понесених фактичних витрат позивачем до матеріалів справи не надано.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД", 46023, м.Тернопіль, вул.15 Квітня, буд.6, код ЄДРПОУ 44577354 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД", 02064, м.Київ, пр.Червоної Калини, буд.68, офіс 233, код ЄДРПОУ 44599027:
- 63159 (шістдесят три тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн 96 коп. – заборгованості;
- 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат;
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД", 02064, м.Київ, пр.Червоної Калини, буд.68, офіс 233, код ЄДРПОУ 44599027.
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД", 46023, м.Тернопіль, вул.15 Квітня, буд.6, код ЄДРПОУ 44577354.
4. Копію рішення надіслати:
- позивачу до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд";
- відповідачу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕППІ ПАРК БУД" (46023, м.Тернопіль, вул.15 Квітня, буд.6, код ЄДРПОУ 44577354) – рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частин 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано: 29 травня 2026 року.
Суддя С.О. Хома