ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6654/25 Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Аліменка В.О.,
суддів Безименної Н.В, Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Торговий Дім "Чернігівнафтопродукт" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
Приватне підприємство "Торговий Дім "Чернігівнафтопродукт" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкова служба України, Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12460665/45116887 від 04.02.2025, №12460663/45116887 від 04.02.2025, №124606617/45116887 від 04.02.2025, №12472611/45116887, №12472610/45116887, №12472617/45116887, №12472616/45116887, №12472619/45116887, №12472602/45116887, №12472606/45116887, №12472585/45116887, №12472603/45116887, №12472586/45116887, Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.03.2026 4 №12472618/45116887, №12472614/45116887, №12472590/45116887, №12472595/45116887, №12472599/45116887, №12472613/45116887, №12472620/45116887, №12472593/45116887, №12472609/45116887, №12472598/45116887, №12472605/45116887, №12472591/45116887, №12472589/45116887, №12472596/45116887, №12472583/45116887, №12472612/45116887, №12472587/45116887, №12472581/45116887, №12472615/45116887, №12472584/45116887, №12472588/45116887, №12472604/45116887, №12472601/45116887, №12472582/45116887, №12472592/45116887, №12472608/45116887, №12472607/45116887, №12472597/45116887, №12472600/45116887 та №12472594/45116887 від 06.02.2024 року про відмову у реєстрації податкових накладних №19 від 01 лютого 2024 року, №20 від 01 лютого 2024 року, №34 від 02 лютого 2024 року, №83 від 04 лютого 2024 року №84 від 04 лютого 2024 року, №85 від 04 лютого 2024 року, №86 від 04 лютого 2024 року, №124 від 05 лютого 2024 року, №128 від 05 лютого 2024 року, №129 від 05 лютого 2024 року, №156 від 06 лютого 2024, №157 від 06 лютого 2024 року, №158 від 06 лютого 2024 року, №170 від 06 лютого 2024 року, №171 від 07 лютого 2024 року, №189 від 07 лютого 2024 року, №190 від 07 лютого 2024 року, №191 від 07 лютого 2024 року, №211 від 08 лютого 2024 року, №219 від 08 лютого 2024 року, №220 від 08 лютого 2024 року, №225 від 08 лютого 2024 року, №226 від 08 лютого 2024 року, №228 від 09 лютого 2024 року, №229 від 09 лютого 2024 року, №233 від 09 лютого 2024 року, №234 від 09 лютого 2024 року, №235 від 10 лютого 2024 року, №237 від 10 лютого 2024 року, №238 від 10 лютого 2024 року, №239 від 11 лютого 2024 року, №240 від 11 лютого 2024 року, №241 від 11 лютого 2024 року, №244 від 12 лютого 2024 року, №252 від 13 лютого 2024 року, №253 від 13 лютого 2024 року, №254 від 13 лютого 2024 року, №255 від 13 лютого 2024 року, №256 від 13 лютого 2024 року, №257 від 14 лютого 2024 року, №258 від 14 лютого 2024 року, №259 від 14 лютого 2024 року, №277 від 14 лютого 2024 року, Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №19 від 01 лютого 2024 року, №20 від 01 лютого 2024 року, №34 від 02 лютого 2024 року, №83 від 04 лютого 2024 року, №84 від 04 лютого 2024 року, №85 від 04 лютого 2024 року, №86 від 04 лютого 2024 року, №124 від 05 лютого 2024 року, №128 від 05 лютого 2024 року, №129 від 05 лютого 2024 року, №156 від 06 лютого 2024 року, №157 від 06 лютого 2024 року, №158 від 06 лютого 2024 року, №170 від 06 лютого 2024 року, №171 від 07 лютого 2024 року, №189 від 07 лютого 2024 року, №190 від 07 лютого 2024 року, №191 від 07 лютого 2024 року, №211 від 08 лютого 2024 року, №219 від 08 лютого 2024 року, №220 від 08 лютого 2024 року, №225 від 08 лютого 2024 року, №226 від 08 лютого 2024 року, №228 від 09 лютого 2024 року, №229 від 09 лютого 2024 року, №233 від 09 лютого 2024 року, №234 від 09 лютого 2024 року, №235 від 10 лютого 2024 року, №237 від 10 лютого 2024 року, №238 від 10 лютого 2024 року, №239 від 11 лютого 2024 року, №240 від 11 лютого 2024 року, №241 від 11 лютого 2024 року, №244 від 12 лютого 2024 року, №252 від 13 лютого 2024 року, №253 від 13 лютого 2024 року, №254 від 13 лютого 2024 року, №255 від 13 лютого 2024 року, №256 від 13 лютого 2024 року, №257 від 14 лютого 2024 року, №258 від 14 лютого 2024 року, №259 від 14 лютого 2024 року, №277 від 14 лютого 2024 року подані ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЧЕРНІГВНАФТОПРОДУКТ».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було надано пакет документів, щодо підтвердження проведення господарських операцій, вважає, що оскаржувані рішення по суті прийняті без врахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, без оцінки наданих матеріалів у їх сукупності, відтак є протиправними та підлягають скасуванню.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що дії пенсійного органу відповідають приписам чинного законодавства та є правомірними, оскільки позивачу було проведено перерахунок пенсії в наслідок якого її розмір збільшився більше ніж на 2000,00 грн.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Торговий Дім «Чернігівнафтопродукт» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 45116887 та з 01.05.2023 є платником податку на додану вартість. Основними видами господарської діяльності підприємства відповідно до КВЕД-2010 є: 46.71 — оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами та 47.30 — роздрібна торгівля пальним. Крім того, позивач має чинну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі від 28.03.2023 №990614202300632, строк дії якої встановлено до 28.06.2028. 
Між ПП «Торговий Дім «Чернігівнафтопродукт» як Постачальником та ТОВ «АТП-2004» як Покупцем було укладено Договір поставки від 16.11.2023 №14, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався протягом строку дії договору передавати у власність Покупця нафтопродукти у кількості, за ціною, у строки та в порядку, визначених договором і додатками до нього, а Покупець, у свою чергу, зобов`язався приймати поставлений товар та здійснювати оплату його вартості. Умовами договору передбачено, що найменування, кількість, ціна та вартість товару у кожному конкретному випадку визначаються у відповідних додатках до договору, які після підписання сторонами є його невід`ємними частинами. Загальна вартість товару визначається шляхом сумування вартості товару, зазначеного у відповідних додатках. Договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині виконання сторонами взятих на себе зобов`язань — до повного їх виконання. 
На виконання умов вказаного договору позивач здійснив поставку товару ТОВ «АТП-2004», що підтверджується відповідними видатковими накладними, складеними у період з 01.02.2024 по 14.02.2024. За першою подією — постачанням товару — позивачем були сформовані податкові накладні, які подані для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена, а в подальшому рішеннями контролюючого органу відмовлено у їх реєстрації. 
Згідно з квитанціями про зупинення реєстрації податкових накладних підставою для такого зупинення визначено те, що податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, передбачених додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкових накладних. У квитанціях також зазначено показники «D» та «Рпоточ», а платнику податку запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Зокрема, контролюючим органом було запропоновано надати договори з додатками, довіреності, первинні документи щодо постачання та придбання товарів, документи щодо транспортування, навантаження та розвантаження продукції, складські документи, рахунки-фактури, акти приймання-передачі товару, накладні, банківські документи, а також документи щодо підтвердження відповідності продукції та інші документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних. 
Позивачем були подані пояснення та копії документів щодо господарських операцій, за результатами яких складено податкові накладні, реєстрацію яких було зупинено.
Разом із тим, підставою для відмови у реєстрації всіх спірних податкових накладних відповідач зазначив надання платником податку копій документів, складених або оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації до оскаржуваних рішень контролюючим органом вказано про неможливість підтвердження придбання пального у ТОВ «Термінал сістем» у зв`язку з відмовою у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а також неможливість підтвердження транспортування товару через зупинення або відмову у реєстрації податкових накладних щодо відповідних транспортних послуг. Крім того, зазначено, що підприємство та/або його контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій. 
Вважаючи рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також їх посадові та службові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України. 
Податковий кодекс України є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері оподаткування, який визначає правові засади погашення податкових зобов`язань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів, а також регламентує порядок нарахування і сплати пені та штрафних санкцій. Крім того, зазначений Кодекс визначає заходи, що можуть застосовуватися контролюючими органами з метою забезпечення погашення податкового боргу платниками податків. 
Згідно з підпунктами 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України на платника податків покладено обов`язок вести у встановленому законом порядку облік доходів та витрат, складати звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також подавати до контролюючих органів декларації, звітність та інші документи, що стосуються обчислення і сплати податків та зборів, у порядку, передбаченому податковим та митним законодавством. 
Відповідно до підпунктів «а» та «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких знаходиться на митній території України. 
За змістом пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів чи послуг є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбулася одна з подій, що настала раніше, а саме: дата зарахування коштів від покупця або замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів чи послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. 
Положеннями пункту 188.1 статті 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів та послуг встановлюється виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. 
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням вимог щодо накладення електронного підпису уповноваженої особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, визначені законодавством. 
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів або послуг платник податку — продавець зобов`язаний у встановлені законодавством строки скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю на його вимогу. При цьому податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН, є для покупця достатньою підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту та не потребує додаткового підтвердження. 
Підтвердженням прийняття податкової накладної або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді, яка формується та надсилається платнику протягом операційного дня. Датою та часом подання податкової накладної в електронному вигляді є дата та час, зазначені у відповідній квитанції. 
У випадку, якщо податкові накладні або розрахунки коригування складені з порушенням вимог законодавства чи їх реєстрація підлягає зупиненню відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, протягом операційного дня продавцю та покупцю надсилається квитанція про неприйняття або зупинення реєстрації із зазначенням відповідних причин. 
Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому форматі та подається для реєстрації. 
Пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що після надходження податкової накладної чи розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки щодо відповідності затвердженому формату, чинності електронного підпису, наявності права підписання, реєстрації особи як платника ПДВ, дотримання вимог податкового законодавства, правильності заповнення обов`язкових реквізитів, наявності достатньої суми ПДВ, відповідності критеріям ризиковості та інших вимог, встановлених законодавством у сфері електронного документообігу. 
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами проведених перевірок формується квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування. 
За змістом пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної чи розрахунку коригування може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
Механізм зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, а також організаційні та процедурні засади діяльності комісій контролюючих органів визначено Порядком №1165 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. 
Абзацом третім пункту 5 Порядку №1165 встановлено, що податкові накладні або розрахунки коригування, які не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, підлягають перевірці щодо відповідності операцій критеріям ризиковості здійснення операцій. 
Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі, якщо за результатами автоматизованого моніторингу встановлено відповідність господарської операції хоча б одному критерію ризиковості, реєстрація податкової накладної або розрахунку коригування зупиняється, за винятком випадків, коли платник податку має позитивну податкову історію. 
Пунктом 8 Порядку №1165 передбачено, що інформація щодо податкових накладних або розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, надається платнику податку через електронний кабінет. 
Згідно з пунктом 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування контролюючий орган протягом операційного дня в автоматичному режимі надсилає платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації, яка є підтвердженням такого зупинення. 
Положення пункту 11 Порядку №1165 визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування мають бути зазначені номер та дата відповідної податкової накладної або розрахунку коригування, критерії ризиковості платника податку чи ризиковості операції із зазначенням відповідних показників, а також пропозиція щодо надання пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520.
Абзацом другим пункту 25 Порядку №1165 встановлено, що комісії регіонального рівня уповноважені приймати рішення щодо реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних чи відмови у такій реєстрації, а також щодо врахування або неврахування таблиці даних платника податку та відповідності або невідповідності платника податку критеріям ризиковості. 
Відповідно до пункту 26 Порядку №1165 комісія регіонального рівня здійснює свою діяльність у межах повноважень, визначених зазначеним Порядком, а також Порядком прийняття рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Міністерством фінансів України. 
Механізм прийняття рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, визначений Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, у редакції, чинній на момент подання платником податку пояснень та копій документів, а також на момент прийняття контролюючим органом спірних рішень. 
Пунктом 2 Порядку №520 передбачено, що рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригування, реєстрацію яких було зупинено, приймаються комісіями з питань зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування територіальних органів ДПС, тобто комісіями регіонального рівня. 
Відповідно до пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у відповідній податковій накладній або розрахунку коригування, для вирішення питання щодо прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації таких документів. 
Положеннями пункту 5 Порядку №520 встановлено перелік документів, які платник податку може подати на підтвердження реальності господарської операції та інформації, відображеної у податковій накладній чи розрахунку коригування. До таких документів належать, зокрема: договори та додатки до них, довіреності, акти керівних органів платника податку, первинні документи щодо постачання, придбання, транспортування, зберігання, навантаження та розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів або послуг, накладні, банківські документи, а також документи щодо підтвердження відповідності продукції вимогам законодавства та інші документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній або розрахунку коригування. 
Пунктом 9 Порядку №520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку відповідно до пункту 4 цього Порядку, підлягають розгляду комісією регіонального рівня. За результатами розгляду поданих пояснень та документів така комісія протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання, має право:
· прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної або розрахунку коригування в Реєстрі та надіслати його платнику податку засобами електронного зв`язку; 
· направити повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень чи документів, необхідних для прийняття рішення; 
· або прийняти рішення про відмову у реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування у разі надання документів, складених або оформлених із порушенням законодавства. 
Також Порядком №520 передбачено право платника податку подати додаткові пояснення та копії документів протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання повідомлення контролюючого органу про необхідність надання додаткових документів. Такі пояснення та документи подаються засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства про електронний документообіг та електронні довірчі послуги. 
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та документів комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування та надсилає його платнику податку в електронній формі. 
У разі ж, якщо платник податку не подав додаткових пояснень та копій документів у встановлений строк, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування протягом п`яти робочих днів після спливу строку, відведеного для подання таких документів, та надсилає відповідне рішення платнику податку засобами електронного зв`язку. 
Пунктом 10 Порядку №520 встановлено, що підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування є: ненадання або часткове надання платником податку додаткових письмових пояснень і копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у відповідній податковій накладній чи розрахунку коригування, а також подання документів, складених чи оформлених із порушенням вимог законодавства.
Відповідно до пункту 12 Порядку №520 рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржене як в адміністративному, так і в судовому порядку. 
Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавцем встановлено чіткий та послідовний механізм реалізації платником податку обов`язку щодо реєстрації податкових накладних, який одночасно передбачає обов`язок платника належним чином підтвердити документами фактичне здійснення господарської операції та повноваження контролюючого органу здійснювати превентивний контроль у сфері дотримання вимог податкового законодавства. 
При цьому процедура зупинення реєстрації податкової накладної не є видом відповідальності чи санкцією для платника податку, а має характер тимчасового превентивного заходу, спрямованого на перевірку достатності та належності документального підтвердження інформації, відображеної у податковій накладній. Разом із тим реалізація такого механізму контролюючим органом можлива виключно за умови дотримання встановленої законом процедури, зокрема щодо належного повідомлення платника податку про підстави зупинення реєстрації та чіткого визначення переліку документів, необхідних для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної. 
З аналізу наведених норм, з урахуванням внесених до них змін, убачається, що починаючи з 08.03.2023 законодавством визначено чіткий алгоритм взаємодії між платником податків та контролюючим органом при вирішенні питання щодо реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в ЄРПН. 
Так, після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної пункт 4 Порядку №520 надає платнику податку право подати до комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у відповідній податковій накладній чи розрахунку коригування. При цьому загальний перелік документів, які можуть бути подані платником податку, визначений пунктом 5 Порядку №520. 
У разі, якщо платник податків скористався правом подання пояснень та копій документів, комісія регіонального рівня за результатами їх розгляду має право прийняти одне із трьох рішень:
· про реєстрацію податкової накладної або розрахунку коригування в ЄРПН, якщо подані документи та пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній; 
· про направлення повідомлення щодо необхідності подання додаткових пояснень та документів у випадку, якщо наданих матеріалів недостатньо для підтвердження відповідної інформації. При цьому зміст такого повідомлення повинен містити конкретний перелік документів, які пропонується надати платнику податку; 
· або про відмову у реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування у разі, якщо подані документи складені або оформлені з порушенням вимог законодавства та не можуть вважатися належним підтвердженням відомостей, зазначених у податковій накладній. 
У випадку направлення контролюючим органом повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів платник податку має право протягом п`яти робочих днів подати такі документи та пояснення, а за результатами їх розгляду комісія регіонального рівня приймає рішення або про реєстрацію податкової накладної, або про відмову у її реєстрації. Водночас неподання платником податків додаткових пояснень та документів у встановлений строк є підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування. 
Крім того, зі змісту пункту 10 Порядку №520 та форми рішення, затвердженої додатком 1 до цього Порядку, вбачається, що у разі, якщо подані платником податку пояснення та документи не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній або розрахунку коригування, комісія регіонального рівня повинна зазначити про надання документів, складених або оформлених із порушенням законодавства. Натомість у випадку ненадання чи часткового надання додаткових пояснень та документів комісія зазначає про ненадання відповідних документів після отримання повідомлення про необхідність їх подання. 
Судом встановлено, що у даній справі податкові накладні, подані позивачем на реєстрацію, були зупинені з підстав відповідності платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому у квитанціях контролюючим органом було запропоновано надати пояснення та копії документів для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, однак без конкретизації того, які саме документи необхідно подати для вирішення питання про їх реєстрацію. 
Позивач, у свою чергу, подав до контролюючого органу письмові пояснення та копії первинних документів щодо господарських операцій, за результатами яких були складені податкові накладні, реєстрацію яких зупинено. 
Разом із тим за результатами розгляду поданих документів комісією регіонального рівня прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. Підставою для прийняття таких рішень зазначено надання платником податку копій документів, складених або оформлених із порушенням законодавства. У графі «Додаткова інформація» контролюючим органом вказано про неможливість підтвердження придбання пального у ТОВ «Термінал сістем» у зв`язку з відмовою у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, неможливість підтвердження транспортування товару через зупинення або відмову у реєстрації податкових накладних щодо відповідних послуг, а також про участь підприємства та/або його контрагента у ризикових операціях. 
Суд вважає за необхідне зазначити, що формальне дублювання у квитанції загальної пропозиції щодо надання пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, фактично відтворює зміст пункту 11 Порядку №1165 та не містить конкретизації щодо того, які саме документи необхідно подати платнику податків. 
За таких обставин платник податку фактично був позбавлений можливості чітко визначити перелік документів, які контролюючий орган вважає необхідними для підтвердження реальності господарської операції, що у подальшому виключає можливість посилання відповідача на недостатність або неповноту поданих документів. Відповідно, доводи контролюючого органу щодо недостатності документів, поданих позивачем, не можуть бути визнані обґрунтованими. 
Суд також враховує, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містили конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення щодо їх реєстрації, у зв`язку з чим рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не відповідають критерію обґрунтованості. 
При цьому контролюючий орган, приймаючи рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, повинен був зазначити конкретні обставини, які перешкоджають такій реєстрації, з урахуванням відсутності певних документів, а також надати належну оцінку тим документам, які фактично були подані платником податку. Однак оскаржувані рішення таких мотивів не містять. 
Суд окремо наголошує, що прозорість адміністративних процедур є важливим запобіжником від проявів державного свавілля. Саме вмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень забезпечує особі можливість зрозуміти підстави його прийняття, належним чином реалізувати право на оскарження та гарантує ефективний судовий контроль за діяльністю органів державної влади.
Суд звертає увагу, що про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття індивідуального акта свідчить належна мотивація такого рішення, яка повинна містити встановлені обставини, що мають значення для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування, а також посилання на докази, якими підтверджуються відповідні висновки, із наведенням причин прийняття або відхилення таких доказів. 
Колегією суддів встановлено, що позивачем виконано вимоги контролюючого органу та надано письмові пояснення разом із копіями первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій, за наслідками яких були складені спірні податкові накладні. 
Разом із тим матеріали справи не містять доказів того, що контролюючим органом надсилалися позивачу повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень чи документів. Крім того, відповідачем не надано належних доказів та обґрунтувань того, що подані позивачем документи складені або оформлені з порушенням вимог чинного законодавства, а судом таких обставин також не встановлено. 
Колегія суддів зазначає, що у спірних рішеннях контролюючим органом не наведено конкретних недоліків поданих позивачем документів, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних або свідчили про невідповідність поданих документів вимогам законодавства. 
Верховний Суд у постановах від 17.04.2025 у справі №400/802/24 та від 29.01.2026 у справі №560/3390/25 звертав увагу, що обов`язковими ознаками акта індивідуальної дії є його обґрунтованість та вмотивованість, що передбачає наведення контролюючим органом чітких фактичних і юридичних підстав прийняття відповідного рішення, а також зрозумілих і переконливих мотивів його ухвалення. Відтак невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо форми, змісту та мотивування індивідуального акта свідчить про його протиправність. 
Суд апеляційної інстанції також враховує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податку на реєстрацію податкової накладної від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Отже, платник податку не може зазнавати негативних наслідків у вигляді відмови у реєстрації податкової накладної через можливі порушення контрагентами податкового законодавства або порядку подання податкової звітності. 
Сам по собі факт відмови у реєстрації податкових накладних контрагентів може свідчити лише про можливі порушення з боку таких контрагентів, однак не підтверджує відсутність факту придбання пального чи послуг транспортування позивачем. 
Колегія суддів наголошує, що перевірка реальності господарських операцій щодо придбання товару або послуг не може здійснюватися в межах процедури вирішення питання про реєстрацію податкових накладних, оскільки така перевірка є предметом проведення документальної податкової перевірки. 
Крім того, формулювання, наведене у спірних рішеннях про те, що «підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій», не містить конкретизації щодо особи, якої стосується такий висновок, не визначає конкретних операцій, які контролюючий орган вважає ризиковими, а також не містить посилань на обставини чи докази, на підставі яких зроблено такий висновок. При цьому чинне законодавство не визначає наявність «ризикових операцій» як самостійну підставу для відмови у реєстрації податкової накладної. 
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що під час вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної контролюючий орган не наділений повноваженнями здійснювати повний аналіз господарської діяльності платника податків або перевіряти реальність господарських операцій. Моніторинг податкових накладних є виключно превентивним заходом, спрямованим на перевірку відповідності поданих документів формальним критеріям та недопущення безпідставного формування податкового кредиту, однак така процедура не може підміняти собою проведення податкових перевірок. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №440/3706/23, від 16.05.2024 у справі №400/11727/23 та від 29.01.2026 у справі №560/3390/25. 
Колегія суддів також враховує, що суб`єкти владних повноважень, приймаючи рішення, які обмежують права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Перелік документів, які подаються платником ПДВ для підтвердження господарської операції, хоча й визначений Порядком №520, однак у кожному конкретному випадку залежить від характеру господарських відносин, умов договору та специфіки відповідної сфери діяльності. 
З огляду на наведене та враховуючи надані позивачем документи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач подав достатній обсяг документів для підтвердження інформації, зазначеної у спірних податкових накладних, а доводи контролюючого органу щодо їх недостатності або неналежності є необґрунтованими. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, є недостатньо обґрунтованими та вмотивованими, а тому є протиправними та підлягають скасуванню. Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування спірних рішень та зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію. 
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

О.В. Карпушова