Справа № 372/3181/26 
Провадження 2-2398/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

30 червня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,
при секретарі Павлик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі – позивач, ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року у розмірі 16 132,50 грн, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 316390331 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора TDAJ-9948.
Відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6 750,00 грн, які були перераховані через банк-провайдер.
10.12.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/12. Відповідно до реєстру прав вимоги від 10.12.2024 року до договору факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року.
30.09.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року у розмірі 16 132,50 грн, яка складається з 6 750,00 грн - заборгованість за тілом, 9 382,50 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01.06.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Положеннями ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено наступні обставини.
20.10.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 316390331 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора TDAJ-9948.
ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 6 750,00 грн, строком на 1 826 днів, і зобов`язався виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та у строки визначені договором.
Паспортом споживчого кредиту обумовлено повернення кредиту шляхом періодичних сплат (графік платежів). Загальні витрати по кредиту складають за базовою процентною ставкою 1 350,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 8 100,00 грн. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 2 686,49%.
Згідно з п. 9.2.2.1 договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту та оплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця.
Згідно п. 12.3 договору за порушення будь-якого з платежів передбачених цим Договором на 14 (чотирнадцять) і більше календарних днів, Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця неустойку у вигляді штрафу, розмір якого залежить від Загального розміру Кредиту за цим Договором.
За даними виписки з особового рахунку за кредитним договором №316390331 від 20.10.2024 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.03.2026 року складає 29 632,50 грн, з яких 6 750,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9 382,50 грн прострочена заборгованість за процентами, 13 500,00 грн – штрафні санкції.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
10.12.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/12. Відповідно до реєстру прав вимоги від 10.12.2024 року до договору факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року.
30.09.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року.
Відповідно до реєстру боржників за договору факторингу №30/0925-01 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача у сумі 29 632,50 грн, з яких: з яких 6 750,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9 382,50 грн прострочена заборгованість за процентами, 13 500,00 грн – штрафні санкції.
З урахування конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. 
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (ст.12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно п. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України» .
Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер.
Як вбачається з матеріалів справи позивач разом з позовною заявою надав договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатським бюро «Тимошенко та партнери» в особі керуючого адвоката Тимошенко О.О. та ТОВ «Юніт капітал» від 20.01.2026 року № 20/01/26-02, протокол погодження вартості до Договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тимошенко О.О.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача у розмірі 7 000,00 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ – 43541163, заборгованість за кредитним договором № 316390331 від 20.10.2024 року у розмірі у розмірі 16 132 (шістнадцять тисяч сто тридцять дві) грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ – 43541163, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя:         Т.Г. Сташків