справа № 381/796/19
провадження № 22-ц/824/5508/2026
головуючий у суді І інстанції Соловей Г.В.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою,
В С Т А Н О В И В:

Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення від 20.01.2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою, яким позовні вимоги задоволено частково.
26.02.2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 про виправлення помилок у судовому рішенні, оскільки невірно зазначено частки права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме вказано - «14/25 частини», замість вірного - «15/24 частин» та ОСОБА_1 , цього ж будинку з господарськими спорудами, де вказано «11/25 частини», замість вірного «9/24 частин», у зв`язку з чим, заявник просить виправити зазначені описки.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року заяву ОСОБА_2 про виправлення помилок у судовому рішенні задоволено.
Виправлено описку у вступній частині повного тексту рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою, вказавши дату його ухвалення «20 січня 2021 року».
Виправлено описку в абзаці другому, третьому та п`ятому резолютивної частини рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою, виклавши їх в наступній редакції:
абзац другий та третій, відповідно:
«Визнати за ОСОБА_2 право власності на 15/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_2 в натурі 15/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 3 висновку експерта № 9362 судової інженерно-технічної експертизи Незалежного інституту судових експертиз від 26.09.2019 року, виділивши приміщення згідно технічного паспорту: 1-7 кухня площею 6,8; 1-8 житлова площею 10,6 кв.м; 1-9 житлова площею 11,0 кв.м; 2-7 кухня площею 9,8 кв.м; 2-8 житлова площею 11,6 кв.м; 2-9 житлова площею 7,1 кв.м, І коридор площею 6,6 кв.м.»;
абзац п`ятий:
«Виділити ОСОБА_1 в натурі 9/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 3 висновку експерта № 9362 судової інженерно-технічної експертизи Незалежного інституту судових експертиз від 26.09.2019 року виділивши приміщення згідно технічного паспорту: ): кухня площею13,3 м.кв., 3-2 житлова площею 15,4 м.кв., житлова 3-3 площею 9,0 м.кв.».
В іншій частині рішення залишено без змін.
Не погоджуючись із наведеною ухвалою ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині внесення змін до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2021 року у справі №381/796/19 та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилок. 
В решті оскаржувану ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2025 року, а саме в частині виправлення описки у вступній частині повного тексту рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою щодо дати його ухвалення «20 січня 2021 року» апелянт просить залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню ураховуючи наступне.
Задовольняючи заяву про виправлення описки, суд першої інстанції керувався ст. 269 ЦПК України вважав можливим виправити допущені у рішенні описки в частині невірно указаної дати ухвалення судового рішення та визначених часток права власності в житловому будинку з господарськими спорудами.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що при виготовленні рішення, судом була допущена описка в абзаці другому та третьому резолютивної його частини щодо правильності написання частин права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , де вказано «14/25 частини», замість вірного - «15/24 частини» та абзаці п`ятому резолютивної частини, де вказано - «Виділити ОСОБА_1 в натурі 11/25 частини житлового будинку…», замість вірного - «Виділити ОСОБА_1 в натурі 9/24 частини житлового будинку…». Суд вважав, що даний факт підтверджується матеріалами справи, зокрема варіантом №3 висновку експерта № 9362 від 26.09.2019 року судової інженерно-технічної експертизи Незалежного інституту судових експертиз, який суд застосував в рішенні.
Оскаржувана ухвала в частині виправлення дати ухвалення рішення апелянтом не оспорюється та не є предметом перевірки в апеляційному провадженні.
Переглядаючи ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз`яснено, що суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. Визначення часток у праві власності має істотний характер та було предметом вирішення спору у справі №381/796/19.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11, зазначено, що: "описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені, застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень".
Як вбачається з матеріалів справи, Фастівським міськрайонним судом Київської області розглянуто цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою. Судом по справі ухвалено рішення від 20.01.2021 року, яким позовні вимоги задоволено частково.
На переконання суду першої інстанції при виготовленні рішення, була допущена описка в абзаці другому та третьому резолютивної його частини щодо правильності написання частин права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , де вказано «14/25 частини», замість вірного - «15/24 частини» та абзаці п`ятому резолютивної частини, де вказано - «Виділити ОСОБА_1 в натурі 11/25 частини житлового будинку…», замість вірного - «Виділити ОСОБА_1 в натурі 9/24 частини житлового будинку…». 
Колегія апеляційного суду з таким висновком погоджується.
Як слідує із матеріалів справи, на час звернення ОСОБА_2 до суду із указаним позовом позивачці належала частка 15/24 у спірному будинковолодінні, а відповідачці 9/24.
Сторони відповідний розмір належних їм ідеальних часток не оспорювали, не заперечували та не просили змінити.
У справі №381/796/19 предметом спору було виділення в натурі будинку відповідно до часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою.
У справі було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи.
Згідно висновку експерта № 9362 від 26.09.2019 року судової інженерно-технічної експертизи експертом Охремчуком О.О. Незалежного інституту судових експертиз надано три варіанти розподілу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
При вирішенні спору та здійсненні розподілу житлового будинку суд застосував варіант №3 висновку експерта № 9362 від 26.09.2019 року судової інженерно-технічної експертизи з урахуванням чого судом було визнано за ОСОБА_2 право власності на 14/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 відповідно в натурі 11/25 частини названого домогосподарства.
При цьому судовим рішенням було виділено ОСОБА_2 в натурі 14/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 3 висновку експерта № 9362 судової інженерно-технічної експертизи Незалежного інституту судових експертиз від 26.09.2019 року, виділивши приміщення згідно технічного паспорту: 1-7 кухня площею 6,8; 1-8 житлова площею 10,6 кв.м; 1-9 житлова площею 11,0 кв.м; 2-7 кухня площею 9,8 кв.м; 2-8 житлова площею 11,6 кв.м; 2-9 житлова площею 7,1 кв.м, І коридор площею 6,6 кв.мз урахуванням надвірних будівель та споруд:погріб під частиною будівлі «під_а», козирок «а4», огорожа «№1».
Відповідачці ОСОБА_1 було виділено в натурі 11/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 3 висновку експерта № 9362 судової інженерно-технічної експертизи Незалежного інституту судових експертиз від 26.09.2019 року виділивши приміщення згідно технічного паспорту: кухня площею13,3 м.кв., 3-2 житлова площею 15,4 м.кв., житлова 3-3 площею 9,0 м.кв з рахуванням надвірних будівель та споруд: погріб з шийкою «Г», гараж «3», сарай «И», ганок «а3», козирок «а5», вимощення «І», вимощення «ІІ», огорожа «№2», колонка питна «№3», яма вигрібна «№4», трубопровід «№5».
Право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 було припинено.
Як слідує із дослідницької частини висновку експерта № 9362 від 26.09.2019 року судової інженерно-технічної експертизи експертом Охремчуком О.О. Незалежного інституту судових експертиз відповідно до варіанту №3 розподілу домоволодіння було переведено ідеальні частки співвласників 15/24 та 9/24 спочатку у ідеальні частки в одиницях загальної площі в житловому будинку відповідно 63,2 і 38,0 у загальній площі 101,2 кв.м. У подальшому після виділу в натурі одній стороні було виділено 37,2 кв.м, що складає 37/100 від об`єкта, а іншій стороні 63,5 кв. м, що складає 63/100 від об`єкта. Також експертом було вираховано частку в загальній вартості домоволодіння, яка складає 11/25 та 14/25.
Таким чином, експертом вираховувалась ідеальна частка в одиницях загальної площі в житловому будинку та частка в загальній вартості домоволодіння для досягнення мети щодо поділу в натурі будинковолодіння наближено до належних ідеальних часток сторін цього спору, та визначення суми компенсації різниці ідеальної частки в житловому будинку.
При цьому, експерт не змінював частки співвласників домоволодіння, які були до вирішення цього спору у розмірі 15/24 та 9/24, та за наслідком розгляду справи право власності на частки є припиненим. Кожний із учасників цього спору став одноосібним власником виділеної йому частини в будинковолодінні з рахуванням надвірних будівель та споруд.
У даному випадку, суд у резолютивній частині рішення визнав за сторонами право власності на частки у будинковолодінні, яке у них і так вже було. При цьому, враховуючи, що предметом спору є виділ майна в натурі, судом в резолютивній частині рішення право спільної часткової власності було припинено, у зв`язку з чим, кожний із колишніх співвласників будинковолодіння є одноосібним власником виділеної йому частини будинковолодіння (конкретно визначених приміщень).
Відтак, суд першої інстанції з`ясувавши, що в резолютивній частині відбулася зміна ідеальних часток, цю описку усунув та правильно задовольнив заяву про виправлення помилки, що не впливає на суть рішення та не змінює його, оскільки предметом спору було припинення права часткової власності.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року
залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба