Справа № 756/9995/25

Провадження № 2-о/756/38/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

12 травня 2026 року          місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Примак-Березовської О.С.,
присяжних - Безверхої О.О., Пристинської М.В.,
секретаря судового засідання - Донеска А.Є.,

за участі:
заявниці - ОСОБА_1 ,
заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, - 

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В обгрунтування зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 , у зв`язку з тривалим розладом здоров`я не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує постійної сторонньої допомоги. Крім того, стверджувала, що опікується літньою матір`ю, тому взяти додатковий тягар відповідальності та опіку над чоловіком вона не взмозі. ОСОБА_1 вважає, що саме зять ОСОБА_2 буде найкращим опікуном, так як однієї статі з ним та відповідно зможе забезпечити побутові, гігієнічні потреби тощо. Також зять має з тестем добрі приязні стосунки, тому заявниця просить призначити опікуном саме ОСОБА_2 .
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження у складі судді та двох присяжних.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року за клопотанням заявниці витребувано в Оболонського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи №756/8561/24 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, а саме: медичні документи: історія хвороби, довідки, медичні картки, екіпризи стосовно ОСОБА_4 , що знаходяться у матеріалах вказаної справи (а.с. 75-103); подання органу опіки та піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації № 104-2474 від 2 квітня 2025 року з додатками (а.с. 127-171); висновок судово-психіатричного експерта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 358 від 11 березня 2025 року (а.с. 174-178).
В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Заявниця пояснила, що внаслідок прогресуючої хвороби її чоловік ОСОБА_9 не здатен самостійно забезпечувати власні потреби, потребує постійного стороннього догляду та опіки, які йому забезпечує зять ОСОБА_2 . 
Представники заінтересованих осіб ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо визнання фізичної особи недієздатною та зазначили, що встановлення опіки та призначення опікуном ОСОБА_2 відповідає найкращим інтересам ОСОБА_4 .
Заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі.
Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду у побуті та соціумі, має проблеми із ментальним та фізичним станом здоров`я. 
На виконання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року надійшли матеріали витребуваної цивільної справи № 756/8561/24 за заявою ОСОБА_10 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, у якій міститься медична документація щодо ОСОБА_11 , зокрема: виписки із медичної карти стаціонарного хворого, консультативні висновки лікарів.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року в справі № 756/8561/24 заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 має ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. З 2012 року хворіє на тяжку форму цукрового діабету, згідно з консультаційних висновків лікарів має дифузний кардіосклероз, хронічну недостатність мозкового кровообігу, церебральну атрофію. ОСОБА_4 встановлено діагноз «деменція змішаного генезису помірного ступеню, геморагічний інсульт підгостра стадія в басейній правої ЗМІ», що підтверджується медичними висновками лікарів та відповідною документацією (а.с.157-162).
Крім того, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 358 від 11 березня 2025 року ОСОБА_4 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді деменції змішаного (нейродегенеративного, дисметаболічного, гіпертонічного) генезу, за психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 174-179).
Судом досліджено усі матеріали в частині родинних зв`язків заявниці і особи, стосовно якої розглядається заява та встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 , подружжя зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та відповідними відмітками в паспортах (а.с .6-10).
Встановлено, що разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_4 проживають їхня донька ОСОБА_8 та матір заявниці - ОСОБА_12 , 1940 року народження, яка потребує особливого догляду та опіки, що підтверджується довідками та консультаційними висновками лікарів (а.с. 22,28).
Також у судовому засіданні встановлено, що донька ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - ОСОБА_8 має ІІІ групу інвалідності, однак працює секретарем та має вищу психологічну освіту, отримує постійний стабільний дохід.
Інша донька сторін - ОСОБА_3 проживає окремо з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
З матеріалів справи вбачається, що подружжя допомагає здійснювати догляд за членами родини ОСОБА_13 , які потребують допомоги. Зокрема, ОСОБА_2 піклується про тестя ОСОБА_4 , допомагає у вирішенні побутових та соціальних питань, а ОСОБА_3 допомагає матеріально утримувати батьків та оплачувати комунальні послуги.
Згідно з поданням № 104-2474 від 2 квітня 2025 року орган опіки і піклування вважає за доцільне, у разі визнання ОСОБА_4 недієздатним, призначити його опікуном ОСОБА_2 (а.с.121-174).
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_2 не працює, має вищу освіту інженера-будівельника, проходив службу в армії, є особою призовного віку, відстрочка від проходження військової служби відсутня, непридатним або обмежено придатним до військової служби не визнавався. 
Також, під час судового засідання судом встановлено, що серед інших підстав, заяви також у сторін існує пересторога, що ОСОБА_2 можуть призвати на військову службу, що значно ускладнить процес догляду за ОСОБА_4 .
При цьому, згідно з поясненнями доньок ОСОБА_4 вони не можуть бути опікунами, так як працюють і не мають часу на вирішення усіх питань, пов`язаних із доглядом рідного батька.
Згідно з частиною 1, 6 статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Згідно з частиною 1, 2 статті 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Відповідно до положень статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Отже, окільки в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи найкращі його інтереси, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання його недієздатним, тому заяву ОСОБА_1 у цій частині необхідно задовольнити.
Водночас, щодо вимог заяви в частині призначення опікуном ОСОБА_2 , суд зазначає таке.
Статтею 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. 
Згідно з вимогами статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно з частинами 2, 3 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.
Відповідно до частини 4 статті 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, у урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Із початком широкомасштабної військової агресії рф фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права Українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору, в тому числі громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт.
Відповідно до частини 1, 2 статті 17 Закону України «Про оборону», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Відповідно до абзацу 15 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема під час дії воєнного стану, у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові № 641/7190/23 від 28 травня 2025 року, орган опіки та піклування зобов`язаний у поданні щодо призначення опікуна над недієздатною особою надати належно вмотивовані висновки про можливість здійснення такої опіки, зокрема щодо зайнятості кандидата, взаємин із підопічним та наявності альтернативних кандидатур. В умовах воєнного стану при поданні кандидатури чоловічої статі призовного віку необхідно додатково обґрунтувати необхідність його призначення опікуном, щоб уникнути зловживань і забезпечити баланс між правом на опіку та конституційним обов`язком щодо захисту держави.
Також у постанові зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
У справах про призначення опікуна суд зобов`язаний за власною ініціативою встановити всі обставини, зокрема наявність інших родичів, їхню можливість та згоду виконувати опікунські обов`язки. Недостатня мотивація подання органу опіки не звільняє суд від обов`язку всебічно з`ясувати обставини справи згідно статті 294 ЦПК України (постанова Верховного Суду від 20 серпня 2025 року у справі №462/6374/23).
За наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту. 
У цьому аспекті суд вважає, що подання органу опіки та піклування № 104-2474 від 2 квітня 2025 року не містить належних доводів щодо необхідності та доцільності призначення опікуном саме ОСОБА_2 , який є військовозобов`язаним. 
У той же час, ОСОБА_4 проживає однією сім`єю із дружиною та донькою ОСОБА_8 , має іншу рідну доньку ОСОБА_3 . Усі зазначені особи є членами сім`ї та близькими родичами, які допомагають ОСОБА_4 у догляді через вказаний уразливий стан здоров`я.
У цій частині суд вважає, що подання органу опіки та піклування є недостатньо обгрунтованим, оскільки не містить даних для висновку, що відсутні зловживання та дотриманий баланс між правом на опіку та конститційним обов`язком захисту держави ОСОБА_2 .
Крім того, судом не встановлено достатньо обгрунтованих підстав для того, щоб вважати що інші родичі ОСОБА_4 не можуть виконувати опікунські обов`язки.

Доводи доньок ОСОБА_4 суд вважає непереконливими, оскільки наявність роботи лише сприяє кращому виконанню опікунських обов`язків, у частині матеріального забезпечення. 
При цьому, жодна із доньок не висловила категоричної незгоди бути опікуном, а навпаки в судовому засіданні сторони пояснили, що усі беруть участь у догляді і забезпеченні свого батька.
Також судом під час судового розгляду не встановлено неприязних стосунків між усіма членами цієї родини.
Дані істотні обставини не враховані у висновку, викладеному у поданні органу опіки та піклування № 104-2474 від 2 квітня 2025 року, а тому такий є невмотивованим. 
Суд, при вирішення питання про призначення опікуна недієздатній особі, має дослідити обставини наявності в недієздатної особи іншого опікуна, крім військовозобов`язаного (пункт 67 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 5 березня 2026 рокуу справі № 373/2174/24).
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків.
Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України). 
Згідно з висновком, викладеним у Рішенні Конституційного Суд України від 19 жовтня 2009 року №26-РП/2009 встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Згідно з пунктом 7 Висновку Консультативна рада європейських суддів (КРЄС) про правосуддя та суспільство (on Justice and Society) правосуддя є важливим компонентом демократичних суспільств. Воно має на меті вирішення спорів між сторонами і, шляхом ухвалення рішень, відігравати як «нормативну», так і «просвітницьку» роль, надаючи громадянам відповідні настанови, інформацію та гарантії щодо права та його практичного застосування.
Суд наголошує увагу на тому, що призначення опікуном особи, яка може бути призвана на військову службу в умовах війни, за наявності інших близьких осіб, які можуть бути опікунами та не є військовозобов`язаними, є непропорційним втручанням у принцип превалювання суспільного інтересу над приватним. 
Доводи представника заявника та заінтересованих осіб щодо того, що положення статті 300 ЦПК України мають імперативний характер, суд вважає необгрунтованими через зазначені норми матеріального права та судову практику, що викладена в мотивувальній частині цього рішення. 
Зважаючи на досліджені докази та встановленні обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної особи, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви у цій частині.
Суд зауважує, що згідно з положеннями статей 65, 66 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

На підставі статей 39, 40, 41, 55, 60, 63, 64 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 260, 293, 300 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) - недієздатним строком на 2 (два) роки.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку.
Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатною особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до вирішення питання про призначення опікуна, у порядку визначеному чинним законодавством.
В іншій частині заяви відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 12 травня 2026 року.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА

Присяжні: Ольга БЕЗВЕРХА

Марія ПРИСТИНСЬКА