ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 140/650/25 пров. № А/857/27084/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Мандзія О.П.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №140/650/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУНАР ТРЕЙД» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя у І інстанції – Шепелюк В.Л.,
дата ухвалення рішення – 29.05.2025,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення – не зазначено

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Лунар Трейд» звернулося в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.07.2024 №UA205140/2024/000212/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» через уповноваженого декларанта з метою декларування товарів: «акумулятори електричні» на митний пост Волинської митниці подано митну декларацію (далі – МД) №24UA205140046323U5 та інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.
Однак, Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000212/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації №UA205140/2024/001908.
З метою митного оформлення та випуску товарів у вільний обіг під гарантії декларантом було подано вантажно-митну декларацію №24UA205140046595U0.
Позивач із сумнівами та твердженнями митного органу у графі №33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не погоджується, вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи.
Так, позивач зазначає, що ввезення товарів на митну територію України проведено на підставі контракту №1/08/2023 від 07.08.2023. Ввезений товар було оплачено на умовах погоджених сторонами. До митного оформлення долучено платіжну інструкцію №240705/002555229 від 05.07.2024 на загальну суму 104528,00 польських злотих. У графі 70 «Призначення платежу» міститься посилання на укладений експортером проформа-інвойс №005586/2024 та рахунок-фактура №2010/2024 на загальну суму 104528,00 польських злотих. Таким чином, платіжна інструкція в повній мірі надає можливість ідентифікувати за яку конкретну поставку проведена оплата. 
При ввезенні товару на митну територію України мало місце застосування умов FCA згідно правил Інкотермс 2010. Для підтвердження витрат на транспортування було долучено калькуляцію транспортних витрат від 22.07.2024 , договір на перевезення №1607/2024. Понесені витрати на транспортування є співмірними із заявленим напрямком руху. Також долучалась експортна митна декларація, вартість товарів чітко узгоджується із тією, що заявлена до митного оформлення та відображена у всіх товаросупровідних документах.
Позивач вказує, що Волинська митниця належним чином не обґрунтувала числове значення скоригованої ним митної вартості товару. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати іншої митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару слід наводити пояснення щодо зроблених коригувань, та зробити порівняльний аналіз, чи з точно такими ж характеристиками товар ввозився на митну територію України за митною декларацією, що наведена представниками митниці. Зі сторони Волинської митниці перелічених вимог виконано не було.
У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні будь-які конкретні обставини, які б однозначно стверджували про наявність сумнівів, причин неможливості визначення заявленої митної вартості імпортованого товару. Не вказав також митний орган в чому саме полягає неможливість перевірки заявленої митної вартості товарів. З огляду на таке, позивач вважає, що Волинською митницею не в достатній мірі наведено причини неможливості проведення митного оформлення за заявленими митними вартостями товарів, тому такі скориговані вартості не може братися судом до уваги при вирішення справи по суті. Усі надані до митного оформлення документи у сукупності дають можливість однозначно дійти висновку про правильність визначення митної вартості імпортованого товару за основним методом.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року позов задоволено повністю. Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 23.07.2024 №UA205140/2024/000212/2.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
Зокрема апелянт вказує на те, що запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну територію України товару, проте позивач не усунув наявних розбіжностей та не підтвердив задекларовану митну вартість товару. 
Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.
Митницею у відповідності до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару, про що свідчать копії повідомлень від 23.07.2024, які наявні в матеріалах справи.
При вирішенні питання щодо можливості застосування методу 2а з урахуванням інформації щодо такого ж товару, яка містилась в ЄАІС встановлено недотримання умов, зазначених в ч.2 ст.59 МК України, що виключало можливість застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 07.08.2023 між ТОВ «Лунар Трейд» (покупець) та компанією AZO Digital Sp. z.о.о (продавець) було укладено контракт №1/08/2023 (а.с.22-23), за умовами якого продавець зобов`язується передати покупцеві продукцію, а покупець зобов`язується прийняти зазначені товари та сплатити за них визначену суму грошей відповідно до умов цього договору.
Згідно із пунктом 2.1. контракту загальна кількість товару, що поставляється, його опис (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, видами, розмірами узгоджується сторонами до моменту доставки товару покупцеві та зазначається в накладних.
Пунктами 3.1, 3.2 контракту визначено, що валюта контракту - польський злотий (PLN). Ціна та кінцева вартість товару є зазначено в злотих. Вартість контракту на Визначається потребами покупця, за згодою сторін і складається із суми всіх рахунків.
Відповідно до пункту 3.1. контракту доставка товарів здійснюється партіями відповідно з замовленням покупця, відправленим продавцю.
Згідно із пунктом 4.3 товар буде доставлений автомобільним транспортом за рахунок Покупця на умовах FCA або за взаємною домовленістю, детальні умови доставки будуть вказані в інвойсі.
Нормами пунктами 4.5 контракту визначено, що покупець оплачує товар у злотих банківським переказом на рахунок продавця, вказаний у цьому договорі. Оплата рахується здійснена при зарахуванні коштів на банківський рахунок продавця.
Нормами пункту 4.6 договору визначено, що умови оплати вказані в фактурі із зазначенням дати оплати не пізніше 14 днів.
Відповідно до рахунку-проформи №005586/2024 від 05.07.2024 сторони узгодили поставку товару на загальну суму 104 528 злотих. Умови оплати: 100% передоплата.
Оплати за товар була проведена позивачем згідно із платіжною інструкцією в іноземній валюті №240705/002555229 від 05.07.2024 на суму 104 528 злотих (а.с.17 зворот.).
На виконання умов контракту, відповідно до рахунок-фактура №2010/2024 від 11.07.2024 компанія AZO Digital Sp. z.о.о поставила позивачу товар на загальну суму 104 528 злотих.
З метою здійснення митного оформлення товару, що постачався згідно з вищевказаним контрактом декларантом позивача до Волинської митниці подано МД №24UA205140046323U5 від 22.07.2025 (а.с.14-15, 66-67), а саме: 
на товар №1 «акумулятори електричні, літій-іонні: акумулятор AZO Digital LiFeP04 LP12-100 12V 100Ah/apт.6AKUL110012 - 80шт; Ємність: 100 Аг Торгівельна марка: AZO; Виробник: AZODigital, CN. 2. Місць 80 СТ 3.0»;
на товар №2 «акумулятори свинцеві, інші, нові: акумулятор AZODigitaL VRLA AGM AP12-120 12V 120 Ah, арт. AZO00D1220 - 20шт; - Акумулятop AZODigital VRLA AGM AP12-150 12V 150A арт. AZ000D1308 - 16шт; - Акумулятор AZODigital VRLA AGM AP12-200 12V 200Ah, ap т. АР12-200 - 12шт. Торгівельна марка: AZO, Виробник: AZO Digital, CN. 2. Місць 48 СТ 3.0». 
На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаної МД були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 07.08.2023 №1/08/2023, платіжна інструкція в іноземній валюті №240705/002555229 від 05.07.2024, рахунок-фактура №2010/2024 від 11.07.2024, специфікація до фактури №2010/2024 від 11.07.2024, митна декларація країни відправлення №24PL301010E0867107 від 17.07.2024, автотранспортна накладна (CMR) від 17.07.2024, довідка по транспортним витратам від 22.07.2024, договір перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 16.07.2024.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання у 10-ти денний термін наступних додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості: 1) зовнішньоекономічний контракт №1/08/2023 від 07.08.2023; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) транспортні (перевізні) документи; 6) якщо здійснювалось страхування - відомості про вартість страхування; 7) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
У відповідь на вказане повідомлення позивач надав повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 23.07.2024 №23/07-1, в якому просив врахувати надані пояснення та прийняти рішення у відповідності до частин третьою-четвертою статті 54 МК України, без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України. Додатково долучив проформу – інвойс №005586/2024 від 05.07.2024 та заявку №1 на надання автомобільного транспорту від 16.07.2024.
23.07.2024 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000212/2 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/ 2024/001908.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товару №2, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №24UA205140046323U5 документи містять розбіжності, зокрема: 
Імпорт товару ТОВ «Лунар Трейд» здійснено на підставі зовнішньоекономічного контракту №1/08/2023 від 07.08.2023, який не поданий до митного оформлення.
Відповідно графи 70 банківського платіжного документу №240705/002555229 від 05.07.2024 оплата здійснена згідно контракту №1/08/2023 від 07.08.2023, що не ідентифікується конкретною партією товару. 
Відповідно пункту 2.5 договору (контракту) на перевезення №1607/2024 від 16.07.2024 на кожне перевезення оформляється транспортне замовлення (заявка), що складається в письмові формі, в якій зазначаються маршрут, умови перевезення, вартість фрахту. Однак, заявка не подана до митного оформлення. 
Умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладені обов`язки з завантаження товару на транспорт перевізника та доставка, проте в графі 21 ДМВ відсутні відомості про вартість навантаження. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно складових митної вартості.
Згідно вимог наказу Держмитслужби від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» та згідно із статтями 53, 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларант надав наступні додаткові документи: заявку на перевезення №1 від 16.07.2024; рахунок-проформу №005586/2024 від 05.07.2024; лист №23/07-1 від 23.07.2024 про надання додаткових пояснень та документів.
Листом №23/07-1 від 23.07.2024 декларант повідомив про подані документи для підтвердження заявленої митної вартості.
В листі №23/07-1 від 23.07.2024 ТОВ «Лунар Трейд» стверджує про «чітко розписані понесені витрати на транспортування» в долученому документі «калькуляція транспортних витрат», однак такий документ відсутній. До митного оформлення надано довідку про транспортні витрати б/н від 22.07.2024, в якій зазначено, що навантажувальні роботи включені до вартості перевезення. Декларантом не надано числовий розрахунок складових митної вартості для перевірки заявленого. Не підтверджується твердження, що формуючи платіжні інструкції у призначенні платежу міститься посилання на проформу-інвойс. В графі 70 банківського платіжного документу №240705/002555229 від 05.07.2024 зазначений лише контракт №1/08/2023 від 07.08.2023.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також вимогами Частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У митного органу відсутні підстави для застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 2б (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАС Держмитслужби, а саме: товар №2 на рівні - 4,93 дол. США/кг за МД №UA205030/2024/005720 від 18.06.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість подібного товару «акумулятори свинцеві...), торгівельна марка: AZO, виробник: AZO Digital, CN, ввезеного з врахуванням умов поставки (FCA), обсягу партії та згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) стороною якого є виробник товарів.
23.07.2024 декларант подав МД №24UA205140046595U0, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених статтею 55 МК України.
Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Колегія суддів погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією та додатково на вимогу митного органу документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 07.08.2023 №1/08/2023, платіжна інструкція в іноземній валюті №240705/002555229 від 05.07.2024, рахунок-фактура №2010/2024 від 11.07.2024, специфікація до фактури №2010/2024 від 11.07.2024, митна декларація країни відправлення №24PL301010E0867107 від 17.07.2024, автотранспортна накладна (CMR) від 17.07.2024, довідка по транспортним витратам від 22.07.2024, договір перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 16.07.2024, проформу – інвойс №005586/2024 від 05.07.2024, заявка №1 на надання автомобільного транспорту від 16.07.2024.
Подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 07.08.2023 №1/08/2023 (а.с.22-23), укладеним між ТОВ «Лунар Трейд» (покупець) та компанією AZO Digital Sp. z.о.о (продавець) визначено предмет, ціну та загальну вартість, умови реалізації договору, умови доставки товару.
Відповідно до пункту 1.1 контракту продавець зобов`язується передати покупцеві продукцію, а покупець зобов`язується прийняти зазначені товари та сплатити за них визначену суму грошей відповідно до умов цього договору.
Згідно із пунктом 2.1. контракту загальна кількість товару, що поставляється, його опис (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, видами, розмірами узгоджується сторонами до моменту доставки товару покупцеві та зазначається в накладних.
Пунктами 3.1, 3.2 контракту визначено, що валюта контракту - польський злотий (PLN). Ціна та кінцева вартість товару є зазначено в злотих. Вартість контракту на Визначається потребами покупця, за згодою сторін і складається із суми всіх рахунків.
Згідно із пунктом 4.3 товар буде доставлений автомобільним транспортом за рахунок Покупця на умовах FCA або за взаємною домовленістю, детальні умови доставки будуть вказані в інвойсі.
Нормами пунктами 4.5 контракту визначено, що покупець оплачує товар у злотих банківським переказом на рахунок Продавця, вказаний у цьому договорі. Оплата рахується здійснена при зарахуванні коштів на банківський рахунок продавця.
Нормами пункту 4.6 договору визначено, що умови оплати вказані в фактурі із зазначенням дати оплати не пізніше 14 днів.
Відповідно до рахунку-проформи №005586/2024 від 05.07.2024 (а.с.17) сторони узгодили поставку товару на загальну суму 104 528 злотих. Умови оплати: 100% передоплата.
Оплати за товар була проведена позивачем згідно із платіжною інструкцією в іноземній валюті №240705/002555229 від 05.07.2024 на суму 104 528 злотих (а.с.17 зворот.).
За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до контракту від 07.08.2023 №1/08/2023.
На виконання умов контракту, відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) №2010/2024 від 11.07.2024 компанія AZO Digital Sp. z.о.о поставила позивачу товар на загальну суму 104 528 злотих (а.с.18).
Ціна товару в інвойсі №2010/2024 від 11.07.2024 (104 528 злотих) відповідає загальній фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA205140046323U5 від 22.07.2025 (76240 злотих (товар 1) + 28 888 злотих (товар 2)) (а.с.14-15, 66-67).
Перевезення товару здійснювалося згідно із автотранспортною накладною (CMR) від 17.07.2024 (а.с.68).
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, імпорт товару ТОВ «Лунар Трейд» здійснено на підставі зовнішньоекономічного контракту №1/08/2023 від 07.08.2023, який не поданий до митного оформлення, однак суд критично оцінює такі доводи митного органу, оскільки одночасно із оскаржуваним рішення про коригування митної вартості за результатами перевірки вказаної МД, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001908, в якій серед переліку наданих документів зазначено, у тому числі, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1/08/2023 від 07.08.2023.
Про те, що вказаний контракт в дійсності був наданий до митного оформлення також свідчить графа 18 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, а також графа 44 МД №24UA205140046323U5 від 22.07.2025.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта з приводу того, що відповідно до графи 70 банківського платіжного документу №240705/002555229 від 05.07.2024 оплата здійснена згідно контракту №1/08/2023 від 07.08.2023, що не ідентифікується конкретною партією товару, оскільки сума оплати повністю збігається із вартістю товару, що була визначена у рахунку-проформі №005586/2024 від 05.07.2024 (а.с.17) та така оплата була проведена безпосередньо у день підписання вказаного рахунку-проформи.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що відповідно пункту 2.5 договору (контракту) на перевезення №1607/2024 від 16.07.2024 на кожне перевезення оформляється транспортне замовлення (заявка), що складається в письмові формі, в якій зазначаються маршрут, умови перевезення, вартість фрахту. Однак, заявка не подана до митного оформлення. 
Судом встановлено, що визначена у МД №24UA205140046323U5 від 22.07.2025 митна вартість товару у розмірі 1 106 149,49 грн, включає вартість товару 713597,96 грн (еквівалентно 1 102 749,49 злотих) і вартість витрат на транспортування до кордону України в розмірі 3400 грн.
Як слідує із матеріалів справи між ТОВ «Лунар Трейд» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) було укладено договір перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 16.07.2024, за умовами якого даний Договір регулює відносини Сторін, що виникають в процесі надання транспортно-експедиторських послуг, які полягають у плануванні, організації, здійсненні та забезпеченні перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнтів експедитора автомобільним транспортом по території України, та/або на території іноземних держав. 
Згідно із заявкою №1 на надання автомобільного транспорту від 16.07.2024 сторонами вищезазначеного договору було погоджено надання послуг з перевезення вантажу (акумулятори, перетворювачі, генератори) вагою до 20 тон за маршрутом Okszуw-Kolonia.
Колегія суддів зазначає, що безпосередньо в оскаржуваному рішенні вказаного про те, що декларант надав додаткові документи, зокрема заявку на перевезення №1 від 16.07.2024, вказані обставини також підтвердив представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву, а відтак твердження митного органу про неподання такої заяви до митного оформлення є безпідставним.
Відповідно до довідки по транспортним витратам від 22.07.2024 витрати на транспортування вантажу автомобілем державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що здійснювався по маршруту Польща - Україна, на умовах FCA від Okszуw-Kolonia (Польща) до п/п Шегині (Україна) - склали 12540 грн: 
1) Admar по маршруту Польща - Україна, на умовах FCA від міста Okszуw-Kolonia (Польща) до п/п Ягодин (Україна) - склали - 7650 грн; 
2) DAWIKA по маршруту Польща - Україна, на умовах FCA від міста Okszуw-Kolonia (Польща) до п/п Ягодин (Україна) - склали - 1490 грн; 
3) AZO по маршруту Польща - Україна, на умовах FCA від міста Okszуw-Kolonia (Польща) до п/п Ягодин (Україна) - склали - 3400 грн; від п/п Шегині (Україна) до Луцьк 7460 грн: 1) Admar - 3670 грн, 2) DAWIKA - 1050 грн, 3) AZO - 2740 грн. Загальна сума: 20000 грн.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
З урахуванням наведених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати на транспортування товару до кордону України за МД №24UA205140046323U5 від 22.07.2025 у розмірі 3400 грн були включені до митної вартості товару, що відповідає нормам пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що в листі №23/07-1 від 23.07.2024 ТОВ «Лунар Трейд» стверджує про «чітко розписані понесені витрати на транспортування» в долученому документі «калькуляція транспортних витрат», однак такий документ відсутній.
Разом з тим, суд зауважує, що наявна в матеріалах справи калькуляція транспортних витрат від 22.07.2024 містить ті ж відомості, що і долучена до митного оформлення довідка по транспортним витратам від 22.07.2024, а відтак вказані доводи митного органу жодним чином не впливають на вирішення спірних правовідносин.
Відтак, суд вважає, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано підстав для можливого заниження позивачем транспортних витрат та наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.
Натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження існування сумнівів чи невідповідностей у документах, які підтверджують вартість перевезення.
Водночас надаючи оцінку доводам скаржника про те, що умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладені обов`язки з завантаження товару на транспорт перевізника та доставка, проте в графі 21 ДМВ відсутні відомості про вартість навантаження, то колегія суддів зазначає наступне.
Умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника. 
Як слідує зі заявки №1 на надання автомобільного транспорту від 16.07.2024, замовник несе повну відповідальність за вантажно-розвантажувальні роботи.
При цьому, у довідці по транспортним витратам від 22.07.2024 вказано, що навантажувальні роботи включені до вартості перевезення.
З огляду на вказане незрозуміло, на чому ґрунтуються сумніви відповідача з приводу можливого не включення до митної вартості витрат на навантаження.
Таким чином, подані позивачем документи містять інформацію про товар та його ціну, інші складові митної вартості, які не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Крім того, апелянтом не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про неподання декларантом додаткових документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Також колегія суддів не погоджується із доводами скаржника стосовно витребування у позивача додаткових документів, оскільки ним не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
Зокрема, суд першої інстанції вірно зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою також є вимога митниці про надання висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що зовнішньоекономічний контракт №1/08/2023 від 07.08.2023 був доданий до митного оформлення.
Крім того, що ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.
При цьому, суд зауважує, що до митного оформлення позивач надав відповідачу платіжну інструкцію в іноземній валюті №240705/002555229 від 05.07.2024, в якій в призначенні платежу є посилання на контракт від 07.08.2023 №1/08/2023.
Щодо необхідності надання транспортних (перевізних) документів, то суд зауважує, що декларантом позивача під час митного оформлення товару було надано документи, які підтверджували вартість понесених витрат на перевезення товару, а тому необхідності повторного витребування вказаних документів не було. 
Ненадання таких додаткових документів як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару.
Водночас дослідивши зібрані у справі докази колегія суддів приходить до висновку, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, безпідставно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-які розбіжності в цій частині, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів відсутні.
Стосовно ж здійсненого коригування митної вартості товару, то відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Натомість оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в АСАУР, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях про неповноту і недостовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Як наслідок, відсутні підстави вважати, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що належним способом відновлення права позивача є визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000212/2 від 23.07.2024.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що повноважним органом з прийняття рішень, у формі розпоряджень, про демонтаж тимчасових споруд є відповідна районна адміністрація, а відповідач вийшов за межі повноважень.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Волинської митниці – залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №140/650/25 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська