Справа № 346/649/26
Провадження № 2/346/1386/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 квітня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі : судді Васильковського В.В.,
за участю секретаря Максим`юк М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

13.02.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 20.03.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 2107971911649 (далі - Договір). Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов?язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3200.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3200.00 грн. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107971911649. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107971911649. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2107971911649 від 20.03.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 53984.96 грн, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту) - 3200.00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 50784.96 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 27232 грн., з яких: Заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту) - 3200.00 грн. Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 24032.00 грн. Тому, просять стягнути зі ОСОБА_1 , заборгованість за Договором № 4938642 від 22.08.2021 року, за Договором № 2107971911649 від 20.03.2021 року, в розмірі – 27232 грн., сплачений судовий збір, у розмірі – 2662 грн. 40 коп., та понесені витрати на правову допомогу, в розмірі – 13000 грн. 
23.03.2026 року від представника відповідача, адвоката Дикуна І.В., надійшов відзив на позовну заяву, у якому посилається на те, що вважаю позовні вимоги Позивача такими, що не підлягають до повного задоволення. Також, заявляє клопотання (заяву) про застосування строків давності звернення з даним позовом до суду. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на викладене, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності у межах якого він може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу і у позовній заяві не ставиться питання щодо поновлення строку позовної давності. Враховуючи те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі є підставою для відмови у позові. Крім цього, вказує на те, що оскільки відповідач не погоджується з позовними вимогами, тому він просить відмовити і в стягненні судових витрат із нього. Тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
31.03.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій посилається на те, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Зазначають, що перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року. Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено та такий строк має спливати 01.07.2026 року. Отже, строки позовної давності не були пропущені Позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Виходячи з чого, посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими і заява останнього про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь Позивача, вказують на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Наголошують, що сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою Відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями. Тому, просять відмовити Відповідачу у задоволенні заяви про застосування позовної давності, та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
02.04.2026 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому посилається на те, що він продовжує підтримувати свою заяву висловлену в відзиві на позовну заяву, згідно якої: «Відмовити в задоволенні позовної заяви в справі №346/649/26 в зв"язку з спливом строку позовної давності звернення до суду». Але, якщо судом (можливо) буде встановлено, що позивачем не пропущено строк позовної давності звернення з позовом до суду, то в такому разі він підлягає до часткового задоволення. Погоджуюсь тоді, що зі ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в сумі – 3200,00 грн. Вказує на те, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Також, зазначає те, що якщо будо задоволено 6400,00 грн, то таким чином це є з 23,51% позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 625,93 грн. Щодо стягнення витрат для надання правничої допомоги, то заявлена сума (13000,00 грн.) не підлягає до стягнення в такому розмірі і максимально може бути задоволена сума - 2000,00 грн. Тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог; якщо суд буде вважати, що позивач звернувся до суду з позовною заявою вчасно, то в такому разі позовну заяву слід задовольнити частково і стягнути з відповідача у користь позивача 6400,00 грн. загальної заборгованості: 3200,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту;3200,00 грн. - заборгованість по відсотках, та стягнути судові витрати в користь позивача з відповідача – 625,93 грн. (судовий збір); 2000,00 грн. (витрати на правничу допомогу).
15.04.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких посилається на те, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідно до 1.2. договору кредит надається на строк, зазначений у Заяві-Анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Пунктом 1.3. договорів встановлено орієнтовний строк повернення кредиту – 17 днів з моменту отримання кредиту. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Зазначене також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту – 17 днів з моменту отримання кредиту. Відповідно до пп. 1.4.1., 1.4.2. договору та Заяви-Анкети нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16-й день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі Процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Наголошують, що на момент укладення кредитного договору Відповідач не звертався до кредитора із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору, в тому числі із спірними умовами про продовження строку кредитування. Враховуючи, що договори було укладено 20.03.2021 року, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 20.03.2022 року відповідно. Таким чином, період з 20.03.2021 по 20.03.2022 року є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 17 днів становить 2% на день, з 18 по 33 день -3,64% на день, з 34 по 49 – 5,02% на день, в подальшому – 7,67% на день. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору. Тому, просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
20.04.2026 року від представника відповідача надійшло доповнення, в якому посилається на те, що ним вивчено додаткові пояснення, що надійшли від представника позивача. Жодного доводу, який би спростовував його аргументи, що наведені в письмовому запереченні у цьому додатковому поясненні не наведено. Надалі просить розгляд справи продовжувати без його участі та участі ОСОБА_1 , із врахуванням відзиву на позовну заяву, заперечення, доповнення до заперечення.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 16.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20.03.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2107971911649, згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов?язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3200.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (а.с. 45-49), що підтверджується копією Графіку платежів (а.с. 109-110), та копією Паспорту споживчого кредиту (а.с. 111-114).
Відповідно до копії Розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених Договором № 2107971911649 від 20.03.2021 року, загальна заборгованість становить – 53984 грн. 96 коп., яка складається з: - 3200 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту); 50784 грн. 96 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі - 27232 грн., яка складається з: 3200 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту); 24032 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 14-17).
Згідно з копією Розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених Договором № 2107971911649 від 20.03.2021 року, загальна заборгованість станом на 10.01.2023 року, становить – 27232 грн. (а.с. 19).
Відповідно до копії Розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених Договором № 2107971911649 від 20.03.2021 року, станом на 27.01.2026 року, загальна заборгованість становить – 53984 грн. 96 коп., яка складається з: - 3200 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту); 50784 грн. 96 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Однак, станом на 27.01.2026 року, заборгованість, заявлена до досягнення за договором, становить - 27232 грн., яка складається з: 3200 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту); 24032 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 20).
Відповідно до копії листа від 16.12.2025 року, ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» підтверджує, що на підставі укладеного між ТОВ «СЛУЖБА МК» та ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» 20.03.2021 року було здійснено успішний грошовий переказ, в сумі – 3200 грн., на банківську картку ОСОБА_1 , номер картки: НОМЕР_1 (а.с. 122).
Згідно до копією Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено вказаний договір, відповідно до якого: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107971911649 (а.с. 21-37).
Згідно з копією Договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено вказаний договір, відповідно до умов якого: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107971911649 (а.с. 52-84).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».
Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.
У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Умовами Договору № 2107971911649 від 20.03.2021 року, передбачені наступні істотні умови кредитування:
Сума позики – 3200 грн. 
Процентна ставка – 2 % за кожний день користування позикою.
З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить його електронно-цифровий підпис.
Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі - 53984 грн. 96 коп., яка складається з: 3200 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту; 50784 грн. 96 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі - 27232 грн., яка складається з: 3200 грн. - заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту); 24032 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Вказана заборгованість підтверджується розрахунком, суд вважає її розмір доведеним та таким, що його слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Представник відповідача посилається на те, що Позивачем пропущено строк позовної давності, в зв`язку з чим, просить відмовити в позові.
Однак, вказаний аргумент суд відхиляє, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року. 
Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено та такий строк має спливати 01.07.2026 року.

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Щодо витрат на правову допомогу, суд вважає, що з урахуванням принципів співмірності і справедливості, розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, її слід стягнути в розмірі - 8000 гривень.

На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 4938642 від 22.08.2021 року, за Договором № 2107971911649 від 20.03.2021 року, в розмірі – 27232 (двадцять сім тисяч двісті тридцять дві) гривні, витрати на сплату судового збору, в розмірі - 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, тавитрати на правову допомогу, в розмірі - 8000 (вісім тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ: 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєс трований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: 	Васильковський В. В.