ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 687/1216/25
Провадження № 22-ц/820/1101/26

Хмельницький апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., П`єнти І.В., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Демчук В.М.,
з участю представника заявника - адвоката Яковенко С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року та ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026, суддя Горобець Н.О., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чемеровецька селищна рада, Чемеровецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ураїни, про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

У листопаді 2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, заінтересовані особи: Чемеровецька селищна рада, Чемеровецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просив оголосити ОСОБА_2 померлою, вважати днем смерті останньої дату набрання рішенням суду законної сили; зобов`язати Чемеровецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області внести актовий запис про смерть ОСОБА_2 , на підставі якого видати свідоцтво про смерть останньої.
В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_2 , 1922 року народження, є його двоюрідною бабою, яка склала заповіт, відповідно до якого заповіла йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0339450 від 03.04.1997.
22.08.2003 ОСОБА_2 виїхала до сина в російську федерацію. 14.06.2014 родичі ОСОБА_2 повідомили заявника про смерть останньої та передали її паспорт та ідентифікаційний код для оформлення спадщини.
Оскільки в державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація про смерть ОСОБА_2 , у заявника виникли перешкоди в оформленні спадкових прав, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду.
Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05.03.2026 в задоволенні заяви про оголошення ОСОБА_2 померлою відмовлено.
Суд вказав, що факт смерті ОСОБА_2 на території російської федерації був відомий заявнику до моменту звернення до суду із заявою про оголошення такої померлою, а також відсутністю у справі доказів щодо місця постійного проживання останньої.
Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05.03.2026 заяву ОСОБА_1 в частині зобов`язання Чемеровецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести актовий запис про смерть ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право, який підлягає вирішенню судом у позовному провадженні. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції рішення та ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд неправильно встановив обставини справи, а саме, що йому було відомо про смерть ОСОБА_2 з червня 2004 року, в той час як заявник дізнався про смерть ОСОБА_2 в 2014 році. 
Суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність доказів щодо місця постійного проживання ОСОБА_2 . 
Ухвала про залишення заяви без розгляду постановлена судом помилково, оскільки в справі відсутній спір між сторонами.
В суді представник заявника підтримала доводи апеляційної скарги.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. 
Перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Встановлено, що на підставі рішення Чемеровецької районної державної адміністрації від 30 грудня 1996 №486 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Надія», розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0339450.
Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Шиловецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області 05.02.2000, зареєстрованого в реєстрі за №19, ОСОБА_2 , 1922 року народження, заповіла ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ХМ №0339450 від 03.04.1997.
В інформаційному листі старости сіл Шидлівці, Криків, Вікторівка, Мала Зелена, Велика Зелена Чемервецької селищної ради від 23.12.2025 зазначено, що ОСОБА_2 , 1922 народження, проживала в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського району (колишнього Чемеровецького) Хмельницької області по 22.08.2003. З 22.08.2003 вона виїхала на проживання до сина, в російську федерацію. Зі слів родичів, в 2014 році ОСОБА_2 померла, похоронена в російській федерації на кладовищі, за місцем проживання сина.
Згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Хмельницькій області, ОСОБА_2 , 1922 року народження, не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області, останнє нарахування пенсії їй було здійснено в січні 2004 року.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_2 проживала в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського (колишнього Чемеровецького) району Хмельницької області. В 2003 році внучка забрала її до російської федерації, а через деякий час від сусідів він дізнався про її смерть.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_2 проживала в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до 2003 року.
Свідок ОСОБА_5 , яка є дружиною заявника, в суді повідомила, що ОСОБА_2 до 2003 року проживала разом із сестрою (бабусею заявника) в с. Вікторівка. В 2003 році вона поїхала до сина, в російську федерацію. Через деякий час син ОСОБА_2 надіслав їм листа про смерть останньої, а також підтвердив її смерть в подальшій телефонній розмові. Через кілька років померла бабуся заявника і будинок, де ОСОБА_2 проживала разом з сестрою було продано.
У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному, достатньо обґрунтованому припущенні смерті особи.
Громадянин може бути оголошений у судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
На цьому також наголошено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.05.2023 у справі №177/11/20.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама собою відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути достатньою підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Подібний висновок Верховний Суд зробив у постановах від 07.07.2021 у справі №390/1443/19, від 27.11.2019 у справі №461/424/15, від 30.03.2022 у справі №295/4293/21, від 08.02.2024 у справі №148/1207/22.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд першої інстанції, встановивши, що заявник не надав достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви в частині вимог про оголошення ОСОБА_2 померлою.
Стверджуючи про отриману ним інформацію про смерть ОСОБА_2 на території російської федерації, як на підставу для оголошення її померлою, ОСОБА_1 в достатній мірі не підтвердив свої доводи доказами щодо здійснення заходів щодо розшуку ОСОБА_2 чи то вирішення питання про з`ясування можливих причин її відсутності за місцем проживання в Україні, в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського (колишнього Чемеровецького) району Хмельницької області.
При цьому слід зауважити, що обов`язок доказування обставин, які підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника (постанова Верховного Суду 08.02.2024 у справі №148/1207/22).
Колегія суддів з даного приводу також зазначає, про те, що жодних фактичних даних щодо перетину ОСОБА_2 кордону України, її смерті на території російської федерації справа не містить, а допитані в судовому засіданні свідки підтвердили лише її відсутність за адресою проживання в с. Вікторівка. Показання свідка ОСОБА_5 , яка є дружиною заявника, не можуть бути покладені в основу висновку суду про смерть ОСОБА_2 , оскільки показаннями інших свідків вказані обставини не підтверджуються.
Та обставина, що у місці проживання ОСОБА_2 , (с. Вікторівка Кам`янець-Подільського (колишнього Чемеровецького) району Хмельницької області), відсутні відомості про місце її перебування протягом трьох років сама собою не може бути підставою для оголошення цієї особи померлою (постанова Верховного Суду від 29.05.2024 у справі №279/3148/23). 
Таким чином, надані ОСОБА_1 на підтвердження обставин імовірної смерті ОСОБА_2 докази не дають підстав з надзвичайно великою вірогідністю припускати її смерть у певний час і за певних обставин, у зв`язку з чим підстав для задоволення заяви не вбачається.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Висновки суду про те, що вимоги заяви ОСОБА_1 в частині зобов`язання внесення актового запису про смерть ОСОБА_2 підлягають залишенню без розгляду, оскільки такі вимоги слід розглядати у позовному провадженні з огляду на те, що вони пов`язані із вирішенням спору про право, є помилковими. Об`єктивних даних про наявність між учасниками справи спору про право, яке б підлягало захисту у позовному провадженні справа не містить. Сама по собі вимога ОСОБА_1 про внесення актового запису про смерть ОСОБА_2 з подальшою видачею свідоцтва про смерть останньої, не є підставою для висновку про наявність між сторонами спірних правовідносин. 
Суд першої інстанції, оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності, зробив правильний висновок про відсутність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлою, однак помилково залишив частину вимог заявника без розгляду, у зв`язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року залишити без змін. 
Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року скасувати.
Справу в частині заявлених вимог ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чемеровецька селищна рада, Чемеровецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зобов`язання Чемеровецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести актовий запис про смерть ОСОБА_2 , на підставі якого видати свідоцтво про смерть останньої, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 травня 2026 року.

Судді: Р.С. Гринчук

І.В. П`єнта 

О.І. Талалай