19.06.2026 
Справа № 482/2770/25 
Номер провадження 2-а/482/24/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року      м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді – Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №544 від 01.05.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, яка мотивована тим, що 14.12.2025 року ОСОБА_1 при розрахунку на касі торгівельного центра АТБ не зміг розрахуватись платіжною банківською картою. При зверненні до служби безпеки банку ним було встановлено, що його банківський рахунок «арештований державною виконавчою службою». 15.12.2025 року ним укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Місяченко О.А., якою, в рамках правової допомоги, було направлено адвокатський запит до Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. №О-1 від 15.12.2025року про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з Позивача з ідентифікатором доступу .
17.12.2025 року на електронну пошту адвоката надійшла відповідь з відділу ДВС за вих. № 20.6/2-70970 від 17.12.2025року. Шляхом реєстрації даних виконавчого провадження та ідентифікатора доступу в АСВП було встановлено, що виконавче провадження № 79746858 відкрито на підставі заяви від 11.11.2025року ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Відповідач) про стягнення за постановою №554 від 01.05.2025 року.
Одночасно було вилучено із електронних матеріалів виконавчого провадження №79746858 постанову №544 від 01.05.2025року. Так, вказаною постановою визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч)грн. та вказано реквізити, на які має бути сплачено штраф (з невідомих причин отримувачем є Миколаїв. ГУК/тг с. Галицинове - не за місцем вчинення правопорушення).
Ознайомившись із постановою № 544 від 01.05.2025 року встановлено: 11.03.2025 року о 09:00 год під час дії особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцією був доставлений громадянин ОСОБА_1 1983 року народження, під час проведення звірки облікових даних виявлено вчинене ним адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_1 своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, чим порушим вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р №3543-ХІІ, абз. 2 п. 1 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 №1487 під час дії особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказувала, що позивачем не було отримано жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ні особисто під підпис, ні поштовим ні електронним зв`язком.

Стосовно того, що відносно нього (його нібито адміністративного правопорушення) буде розглядатись справа ІНФОРМАЦІЯ_4 , зокрема 01.05.2025року, жодним чином ані письмово, ані усно, ні під підпис, ні по телефону та/або поштовим/електронним зв`язком не було повідомлено. Не було роз`яснено, що він має право скористатись правовою допомого, надавати письмові або усні пояснення у справі, пред`являти допустимі докази.
Про існування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП йому стало відомо лише 17.12.2025року, після того, як уповноважений ним адвокат зробив адвокатський запит до Новоодеського відділу ДВС, який заблокував рахунки Позивача.
Посилаючись на вищевикладене позивач вважає, що факт вчинення ним правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП не є доведеним, склад злочину - відсутній, постанова винесена з порушенням норм процесуального права, тому оскаржувану постанову слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09.02.2026 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

18.02.2026 року відповідачем подано відзив на позов ОСОБА_1 , у якому представник відповідача просив у задоволенні позов відмовити посилаючись на наступне.
ОСОБА_1 , як громадянин України перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
11.03.2025 року о 09 год. 00 хв. під час дії особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцією був доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час проведення звірки облікових даних виявлено вчинене ним адміністративне правопорушення, а саме своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 по повістці. Так, 16.11.2024 року було сформовано та направлено повістку № 1227731, відповідно до якої він мав з`явитися 01.12.2024 року о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою уточнення даних, однак у зазначений час не з`явився. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 було складено протокол № 81 про порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. У поясненнях зазначив, що не з`явився, тому що не був оповіщений. Після складання протокол було направлено за місцем реєстрації та до ІНФОРМАЦІЯ_7 , у якому ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку. Повістка повернулась на адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
У вказаному протоколі дата розгляду справи про адміністративне правопорушення не зазначається, оскільки матеріали направляються для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Дата розгляду справи визначається органом, який безпосередньо здійснює її розгляд. У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_10 було направлено повідомлення ОСОБА_1 про назначену дату розгляду справи
Таким чином, відповідач здійснив виклик військовозобов`язаного відповідно до вимог Порядку, за допомогою повістки, яку військовозобов`язаний не отримав. Зазначене відповідно до Порядку, кваліфікується як належне вручення повістки та дає право відповідачу для внесення відомостей про цей факт до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Отже, наведені Позивачем доводи не спростовують правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не підтверджують порушення його прав чи законних інтересів.
До відзиву представником відповідача додано:
завірену копію повістки №1227731 від 16.11.2024 року згідно якої ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ) на 09:00 год. 01.12.2024 року, повістка містить QR-код для перевірки чинності повістки;
докази направлення вищевказаної повістки за адресою яка містилася в його військово-облікових даних: АДРЕСА_2 (яка відповідає адресі яку позивач вказує як актуальну у позовній заяві) з описом вкладення рекомендованого листа, копією поштового повідомлення до листа та довідкою працівника Укрпошти про причини повернення – адресат відсутній за вказаною адресою;
довідку про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.03.2025 року;
протокол про адміністративне правопорушення №81/173 від 11.03.2025 року, складений стосовно ОСОБА_1 , з наступним викладом обставин правопорушення « ОСОБА_1 …. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 …. чим вчинив правопорушення передбачене за ч.3 ст.210 КУпАП»;
Повідомлення №1627 від 22.04.2026 року адресоване ОСОБА_1 про розгляд справи за протоколом №81/173 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП;
чек про направлення вищевказаного повідомлення.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, роблячи висновки щодо предмету спору виходить із наступного.
Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вивчивши доводи позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії № 544 від 01.05.2025 року винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.
За змістом вказаної постанови «11.03.2025 року о 09:00 год під час дії особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцією був доставлений громадянин ОСОБА_1 1983 року народження, під час проведення звірки облікових даних виявлено вчинене ним адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_1 своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, чим порушим вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р №3543-ХІІ, абз. 2 п. 1 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 №1487 під час дії особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП»
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно положень ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: - військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки підчас уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі Правила).
Відповідно до абз. 2 п. 16 Правил, повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.
Абзацом 3 п. 101 Правил визначено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в п.п.81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
Згідно з абз. 2, 4 п. 82 Правил, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Відповідачем надано до суду докази того що ним дійсно направлялася повістка ОСОБА_1 за обставин викладених у оскаржуваній постанові та надано докази щодо результатів направлення такої повістки, доказів того чи було її не було отримано позивачем, а поштове відправлення було повернуто адресанту з причин відсутності адресата за вказаною адресою (що є належним доказом оповіщення)
Таким чином обставина що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 повісткою встановленого зразка на 09 год. 01.12.2024 року знайшла своє підтвердження.
Проте накладенню відповідного адміністративного стягнення має передувати встановлення обставин, що зумовили неприбуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також підтвердження наявності вини військовозобов`язаного у вчиненні зазначеного правопорушення.
Між тим, щодо дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у межах якої мали з`ясовуватись зазначені обставини, суд зазначає наступне.
Так, наданий відповідачем протокол про адміністративне правопорушення №81/173 від 11.03.2025 року, складений стосовно ОСОБА_1 , з наступним викладом обставин правопорушення « ОСОБА_1 …. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення передбачене за ч.3 ст.210 КУпАП» не стосується обставин вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 – 1 КУпАП про яке йдеться у оскаржуваній постанові, про що свідчить зміст викладених у ньому обставин та інша правова кваліфікація дій ОСОБА_1 .
Таким чином і надане до суду повідомлення №1627 від 22.04.2026 року адресоване ОСОБА_1 про розгляд справи за протоколом №81/173 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, не стосується виклику ОСОБА_1 для розгляду справи у результаті якої було винесено оскаржувану постанову.
Доказів складення щодо ОСОБА_1 протоколу за вчинення ч.3 ст.210 – 1 КУпАП за обставин викладених у оскаржуваній постанові, присутності його під час кладення такого протоколу, а також виклику чи іншого належного його повідомлення про час і місце розгляду справи, надані суду матеріали не містять.
Між тим, з оскаржуваної постанови також не вбачається, що позивач був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 01.05.2025 року.
Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про відсутність доказів його сповіщення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
При цьому, згідно п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення перевіряє чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що за умови відсутності протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 – 1 КУпАП стосовно позивача, доказів сповіщення позивача про розгляд його справи 01.05.2025 року, суб`єктом владних повноважень протиправно розглянуто справу позивача 01.05.2025 року та винесено оскаржувану постанову.
Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
На підтвердження вчинення інкримінованого позивачу правопорушення відповідачем не надано суду доказів нез`явлення ОСОБА_1 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваної постанови.
У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №544 від 01.05.2025 року– задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №544 від 01.05.2025 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністюскладу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , 605грн. 60 коп. судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя:       С.А.Сергієнко