Справа № 474/1120/25
Провадження № 2/474/172/26
РІШЕННЯ
Іменем України
06.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Сучасний Факторинг” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

18.11.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Сучасний Факторинг” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором № 10211145903 від 06.12.2021р. у розмірі 14 417 грн. 14 коп., з яких: 9 781 грн. 85 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4 635 грн. 29 коп. - заборгованість по комісії.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.12.2021р. між ОСОБА_1 та позивачем було укладене кредитний договір у формі заяви-приєднання до кредитного договору продукту “Кредит на товар” № 10211145903, згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором склала 11 738 грн. 21 коп. 
Відповідно до публічної пропозиції на укладення кредитного договору по продукту “Кредит на товар” в редакції від 12.07.2021р. та ст. 633 ЦК України ТОВ “Сучасний Факторинг” було оголошено Публічну пропозицію (оферту) на укладення кредитного договору по продукту “Кредит на товар”. Згідно розділу 1 Договір укладається шляхом приєднання до його умов позичальника, в порядку передбаченому Публічною пропозицією та набувають чинності після здійснення дій, визначених п.п. 1.4.1 Публічної пропозиції. 
З метою приєднання до договору позичальник зобов`язується надати кредитодавцю інформацію та документи необхідні для проведення його ідентифікації і верифікації, заповнені і підписані власноручним підписом, з моменту вчинення яких вважається, що позичальник в повній мірі та безумовно приєднався до умов договору.
Публічна пропозиція, Заява-приєднання та Графік платежів підписані та подані позичальником відповідно до умов Публічної пропозиції складають укладений між кредитодавцем та позичальником договір. 
Момент надання кредиту - момент перерахування суми кредиту за реквізитами вказаними у заяві-приєднання.
Умови кредитування: термін кредитування - 12 місяців, платність - 4,5% від загальної початкової суми кредиту, комісія за управління кредитом - 469 грн. 53 коп., реальна річна процентна ставка - 88,33% річних від загальної початкової суми кредиту.
Сума заборгованості відповідачки, з врахуванням внесених коштів на оплату боргу у сумі 3 012 грн. 00 коп., станом на 13.10.2025р. становить 14 417 грн. 14 коп., з них: заборгованість за сумою кредиту - 9 781 грн. 85 коп.; заборгованість за сумою комісії - 4 635 грн. 29 коп.
Представник позивача Юхименко Ю.Ю. в судові засідання 04.02.2026р., 23.03.2026р. та 24.04.2026р., 06.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви просив розглядати позовну заяву за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідачка в судові засідання 04.02.2026р., 23.03.2026р. та 24.04.2026р., 06.05.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також телефонограмою № 93 від 27.03.2026р. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву. Водночас у заяві від 20.01.2026р. просила розглянути справу у її відсутність, прийняти рішення згідно чинного законодавства. 
Відповідачка у заяві від 06.05.2026р. просила зменшити витрати на правничу допомогу з 10 000 грн. до 4 000 грн., так як вказана сума є неспівмірною (дуже завелика).
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
У Публічній пропозиції на укладення кредитного договору по продукту “Кредит на товар” в редакції наказу № 07/21-П від 12.07.2021р. зазначено, що ТОВ “Сучасний Факторинг” оголосив публічну пропозицію (оферту) на укладення кредитного договору по продукту “Кредит на товар” та на підставі ст.ст. 633,634 ЦК України звертається з нею та бере на себе зобов`язання перед фізичними особами, які звернуться за особистої присутності до кредитних посередників кредитора (перелік за посиланням) через яких надають кредитору всю необхідну інформацію та документи для здійснення їх належної перевірки та оцінки кредитоспроможності та приєднаються до публічної пропозиції, - надавати послуги у порядку та на умовах передбачених кредитним договором. Договір укладається шляхом приєднання до його умов позичальника у порядку визначеному пропозицією та набуває чинності після здійснення дій, в пп. 1.41. З метою приєднання до Договору, Позичальник зобов`язаний за особистої присутності через Кредитного посередника надати Кредитору інформацію та документи необхідні для проведення його ідентифікації та верифікації, оцінки кредитоспроможності, та заповнені і підписані власноручним підписом: Заяву-приєднання до Договору (далі - Заява-приєднання), згідно форми, що є Додатком №1 до цієї Публічної пропозиції; Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), згідно форми, що є додатком №2 до цієї Публічної пропозиції. З моменту вчинення Позичальником дій передбачених п.1.3. Публічної пропозиції, вважається, що Позичальник в повній мірі та безумовно приєднався до умов Договору. Публічна пропозиція, Заява - приєднання та Графік платежів, підписані та подані Позичальником відповідно до умов Публічної пропозиції складають укладений між Кредитором та Позичальником Договір (п.п. 1.1 -1.4 Публічної пропозиції).
Згідно розділу 2 Публічної пропозиції кредитор надає позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту, що надається за Договором - кредит. Загальний розмір кредиту та розмір процентної ставки зазначаються у Заяві-приєднання до договору.
Відповідно до розділу 3 Публічної пропозиції кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, повернення та платності. Моментом (днем) надання/отримання кредиту вважається момент (день) перерахування Кредитором суми кредиту за реквізитами вказаними в Заяві - приєднанні.
06.12.2021р. ОСОБА_1 підписала Заяву-приєднання № 10211145903 до кредитного договору по продукту “Кредит на товар” у редакції № 07/21-П від 06.12.2021р., у якій зазначила, що ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення кредитного договору по продукту “Кредит на товар” (далі - Публічна пропозиція) ТОВ “ від імені та за рахунок якого діє кредитний посередник ТОВ “Таргет Фінанс”, даною Заявою-приєднанням, яку подано разом з Графіком платежів кредитному посереднику засвідчує своє волевиявлення на приєднання до кредитного договору по продукту “Кредит на товар”. Графік платежів та Заява-приєднання складають кредитний договір по продукту “Кредит на товар” (договір) з умовами, що визначені у Публічній пропозиції та Графіку платежів. 
Умови кредитування наступні: загальна сума кредиту - 11 738 грн. 21 коп., строк кредиту - 12 місяців з моменту надання по терміни визначені у Графіку платежів, з кінцевим терміном повернення 06.12.2022р. Процентна ставка 4,50% в місяць. Комісія за управління кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу (якщо таке прострочення триває не менше 14 днів) - 469 грн. 53 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту 18 076 грн. 85 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 88,33%.
У розділі 10 Заяви-приєднання № 10211145903 викладене доручення позичальниці, у якому вона доручає ТОВ “Сучасний факторинг” перерахувати суму кредиту 11 738 грн. 21 коп. в наступному порядку: 1) на товари у розмірі 10 397 грн. на користь ТОВ “Мобіжук” згідно рахунку-фактури № 1341345 від 06.12.2021р.; за послуги страхування у розмірі 1 341 грн. 21 коп. на користь ТДВ “СК “ЕКТА” згідно договору страхування № 101/91-ДА5 від 01.06.2021р.
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення визначаються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки, що подається позичальником разом із Заявою-приєднанням та є Додатком № 1 до кредитного договору (розділ 11 Заяви-приєднання № 10211145903).
У розділі 12 Заяви-приєднання № 10211145903 позичальниця зазначила про ознайомлення з інформацією щодо кредитування, в т.ч. правилами кредитування, нормами чинного законодавства, а також з правами та обов`язками щодо отримання кредиту, сплати періодичних внесків, тощо. Вказала, що до підписання договору отримала його проект на веб-сайті товариства, умови його їй зрозумілі та зобов`язалася їх виконувати.
Відповідно до Додатку № 1 до Заяви-приєднання № 10211145903 у ньому визначено дату видачі кредиту/дату платежу починаючи з 06.12.2021р. до 06.12.2022р., суму щомісячного платежу 1 506 грн. 40 коп., до якого включено тіло кредиту та щомісячний процент у розмірі 528 грн. 22 коп., а також розмір комісії одноразово 469 грн. 53 коп. 
Згідно розділу 1 договір укладається шляхом приєднання до його умов Позичальника, в порядку передбаченому Публічному пропозицією та набуває чинності після здійснення дій, визначених в п.п. 1.4.1 Публічної пропозиції.
У Паспорті споживчого кредиту по продукту “Кредит на товар”, що оформлюється за особистої присутності споживача, який підписаний позичальницею 06.12.2021р., сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 місяців та платності - 4,5% від загальної початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 88,33% річних від загальної суми кредиту.
Також позичальницею було підписано Договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику № 10211145903 від 06.12.2021р., страхувальником за яким є ОСОБА_1 та страховиком ТДВ “СК “Екта”, початок дії якого 06.12.2021р. Страхова сума за договором 11 738 грн. 21 коп. та загальна страхова премія 1 341 грн. 21 коп., загальний страховий тариф 12,9%. По добровільному страхуванню фінансових ризиків страхова премія 1 207 грн. 09 коп.
У виписці з особового рахунку за кредитним договором № 10211145903 станом на 09.10.2025р. вбачається, що заборгованість відповідачки на кінець періоду становить 14 417 грн. 14 коп., з них: 9 781 грн. 85 коп. - тіло кредиту та 4 635 грн. 29 коп. - заборгованість за сумою відсотків/комісії. З неї ж вбачається що відповідачкою були внесені кошти на погашення боргу у сумі 3 012 грн., з них 1 506 грн. - 06.01.2022р. Та 1 506 грн. - 07.03.2022р., які були зараховані на погашення тіла кредиту та процентів.
20.06.2025р. між Адвокатським бюро “Тараса Онищенка” та ТОВ “Сучасний факторинг” укладено договір № 20/06-СФ про надання правової допомоги, предметом якого є те, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених даним договором - підготовку позовних заяв, юридичний супровід справ щодо стягнення заборгованості за кредитним договорами, перелік яких визначається додатковими угодами. Отримання винагороди Адвокатським бюро відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджуються сторонами та визначаються у додатках до договору. Здійснення оплати гонорару за договором затверджується Актом приймання-передачі наданих послуг.
У Акті № 649 прийому-передачі наданих послуг (додаток до договору № 20/06-СФ про надання правової допомоги) засвідчено, що Адвокатське бюро “Тараса Онищенка” надало ТОВ “Сучасний факторинг”, а останнє отримало наступні послуги: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та узгодження правової позиції; складання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10211145903. Вартість наданих послуг 10 000 грн.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Відповідачка обставини отримання кредитних коштів не заперечувала, та доказів, які б спростовували факт перерахування кредитних коштів у погодженій умовами кредитного договору сумі та у спосіб не надала, про їх витребування не клопотала.
Отже стороною відповідача отримання коштів за кредитним договором не спростовано. Доказів повернення кредитору отриманих у кредит коштів нею також не надано. 
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставин, враховуючи те, що кредитний договір укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідачки повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, в тому числі і щодо сплати процентів, які були розраховані у межах строку кредитування виходячи із погодженої сторонами процентної ставки, а також те, що відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, процентів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Крім того слід зазначити, що позивач заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією у сумі 4 635 грн. 29 коп., фактично просить стягнути заборгованість за відсотками, що відображено у виписці по рахунку.
Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат у розмірі 10 000 грн. надано договір про надання правничої допомоги, Акт на підтвердження факту надання правової допомоги.
Водночас відповідачка, у заяві від 06.05.2026р. просила зменшити вказаний вид витрат до 4 000 грн., як неспівмірні (дуже завеликі).
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, заперечення відповідачки щодо вказаного розміру витрат (їх неспівмірності), обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Сучасний Факторинг” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Сучасний Факторинг” заборгованість за кредитним договором № 10211145903 від 06.12.2021р., станом на 13.10.2025р., в сумі 14 417 (чотирнадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 14 коп., з них: 9 781 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 85 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4 635 (чотири тисячі шістсот тридцять п`ять) грн. 29 коп. - заборгованість за відсотками/комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Сучасний Факторинг” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сучасний Факторинг” (код ЄДРПОУ 35310044, юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39А).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ф.Г. Сокол