Справа № 206/259/26 
Провадження № 2/206/940/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра в залі суду в м. Дніпрі у складі:
головуючого судді Сухорукова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Савчукової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку надійшла зазначена позовна заява. У прохальній частині позову, представник просить суд:
- стягнути на користь ОСОБА_1 із Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» страхове відшкодування в розмірі 10793,26 грн., пеню в розмірі 4731,00 грн., три відсотки річних в розмірі 496,00 грн., інфляційні витрати в розмір 1997,17 грн., що разом складає 18017,43 грн.;
- стягнути на користь ОСОБА_1 із Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на експертизу в розмірі 2760,00 грн.
І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 31.01.2024 року за адресою: м. Дніпро, перехрестя вул. Романовського та вул. Бестужева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Honda Accord", д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного "Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в ТОВАРИСТВІ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ", згідно поліса ОСЦІВВНТ3 N? AP/003862576.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпра від 13.03.2024 року, справа N? 206/783/24.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Позивача "Honda Accord", д.р.н. НОМЕР_3 , чим завдані йому матеріальні збитки. 
01.02.2024 року ОСОБА_1 , через представника звернувся до ТДВ "СТ "ОБЕРІГ" та надав завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів, передбачених ст. 35 Закону.
23.02.2024 року ОСОБА_1 , через представника звернувся до ТДВ "СГ "ОБЕРП" та надав завірені електронно-цифровим підписом рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 , виписку з реєстру платників податку та витяг з ЄДР ФОП ОСОБА_3 .
09.05.2025 року ОСОБА_1 , через представника звернувся до НБУ зі скаргою на затримку виплати страхового відшкодування.
17.05.2024 року ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 39508,64 грн., не узгодивши розмір із Позивачем.
23.05.2024 року ОСОБА_1 , через представника направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування.
НБУ листом від 05.06.2024 року повідомив, що розмір страхового відшкодування Страховик визначено на підставі звіту оцінювача ОСОБА_4 N? 156124 від 25.04.2024 року. Копію звіту не направив та повідомив, що рішення страховика може бути оскаржено до суду.
23.05.2024 року представник ОСОБА_1 направив до ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" лист незгоди із розміром страхового відшкодування, запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. N? 2902/24 від 20.02.2024 року, складеного на замовлення Позивача.
Враховуючи, що Позивач так і не був ознайомлений зі звітом оцінювача ОСОБА_4 N? 156124 від 25.04.2024 року, то всі заперечення стосовно даного розрахунку будуть надані в процесі розгляду справи.
В той же час, варто звернути увагу, що звіт оцінювачем ОСОБА_4 складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортний засіб, оскільки оцінювач не оглядав пошкоджений транспортний засіб.
Відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та Національного стандарту N? 1 обов`язковою умовою є особистий огляд оцінювачем пошкодженого транспортного засобу.
Оцінювач ОСОБА_4 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб позивача, на огляд прибув інший представник Страховика, а саме ОСОБА_5 , що підтверджується Актом огляду.
Звіт оцінювача ОСОБА_4 складений з порушенням вимог Національного стандарту N?l та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», оскільки оцінювач ОСОБА_4 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому цей звіт не може бути належним та допустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України.
ОСОБА_1 , з метою об`єктивного визначення розміру заподіяної шкоди в результаті пошкодження його автомобіля, через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В.
Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок N? 2902/24 від 20.02.2024 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту N? 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет.
Висновок експерта Дроздова Ю.В. N? 2902/24 від 20.02.2024 року відповідає вимогам 4, 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. N? 2902/24 від 20.02.2024 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу "Honda Ассогd» , д.р.н. НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 52801,90 грн.
Таким чином, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню із ПДВ "СГ "ОБЕРІГ" на користь ОСОБА_1 складає 10793,26 грн., що розраховується наступним чином: 52801,90 грн.-39508,64 грн. - 2500,00 грн., де, 52801,90 грн. - розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_6 ; 39508,64 грн. - виплачене страхове відшкодування; 2500,00 грн. - франшиза.
З ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в розмірі 2760,00 грн. відповідно до п. 2 ч. ст. 133 ЦПК України.
Позивач вважає, що недоплата страхового відшкодування стала наслідком звернення позивача до суду з метою поновлення свого порушеного права, то зазначене свідчить про наявність з боку боржника (ТДВ "СГ "ОБЕРІГ) прострочки належного виконання грошового зобов`язання перед кредитором (позивачем).
Строк виплати страхового відшкодування відраховується саме з дати отримання заяви на виплату страхового відшкодування.
Таким чином, Відповідач повинен був виконати належним чином обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 02.05.2024 року включно.
23.05.2024 року представник ОСОБА_1 направив до ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" лист незгоди із розміром страхового відшкодування, тому Відповідачу було достеменно відомо, що Позивач не згоден із розміром страхового відшкодування.
Отже, за період з 03.05.2024 року по 13.11.2025 року з ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" підлягає стягненню пеня в розмірі 4731,00 грн. розрахована на суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10793,26 грн.
3 огляду на зазначене, оскільки Відповідач не виконав свої зобов?язання належним чином, то з ДВ "СГ "ОБЕРІГ" підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати, пов`язані з неналежною виплатою страхового відшкодування нараховані на суму прострочення в розмірі 10793,26 грн.
Позивач просить суд, стягнути з ДВ "СГ "ОБЕРІГ" на користь ОСОБА_1 за період з 03.05.2024 року по 13.11.2025 року три відсотки річних за період з 03.05.2024 року по 13.11.2025 року в розмірі 496,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1997,17 грн.
Враховуючи вищезазначене, із ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню штрафні санкції в розмірі 7224,17 грн., що складаються з наступного: 4731,00 грн. - пеня; 496,00 грн. - три відсотки річних; 1997,17 грн. - інфляційні втрати.
Таким чином, представник позивача просив стягнути на користь ОСОБА_1 із ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІ" страхове відшкодування в розмірі 10793,26 грн., пеню в розмірі 4731,00 грн., три відсотки річних в розмірі 496,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1997,17 грн., що разом складає 18 017,43 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 із ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІ" судові витрати: судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на експертизу в розмірі 2760,00 грн. (а.с. 2-10).
10.04.2026 від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник повністю заперечує проти позовних вимог, з огляду на наступне. В позовній заяві зазначено вимоги щодо стягнення Відповідача шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, в розмірі 10 793,26 грн, що становить різницю між виплаченою страховою виплатою та результатами висновку експерта, залишаючи поза увагою необхідність вирахування з даної суми додатково розмір франшизи 2 500,00 грн.
Однак, вищевказані вимоги є безпідставним, необґрунтованими та незаконним з огляду на наступне.
В обґрунтування розміру позовних вимог Позивачем надано Висновок експерта № 2902/24 від 20.02.2024 року. Однак висновок експерта Висновок експерта № 2902/24 від 20.02.2024 року містить недоліки при розрахунку вартості відновлювального ремонту, які суттєво вплинули на достовірність його висновків, а саме:
1) безпідставне збільшення вартості робіт з ремонту
2) безпідставне збільшення вартості робіт з фарбування
3) безпідставне збільшення вартості матеріалів для фарбування
Таким чином, Відповідач не може погодитись з результатами проведеного дослідження та вважає, що висновок експерта № 4504/24 від 22.04.2024 року не може бути прийнятий судом до уваги в цілому з огляду на те, що вихідні дані використанні не відповідають дійсності та використанні з порушенням Закону України «Про оцінку та оціночну діяльність», Національного стандарту «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440.
Сторона Позивача не надала договору із судовим експертом Дроздовим Ю.В., чим у свою чергу зайвий раз підтвердило штучність позовних вимог та намагання протиправними діями безпідставно набути грошові кошти.
Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.
У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об`єкта, ймовірний розмір страхового відшкодування оцінюється як відповідна частка оцінених прямих збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Однак, дослідження експертом було проведено станом не на дату ДТП, а станом на довільну дату (аркуш перевірки даних), що є грубим порушенням вимог Стандарту.
Також Позивачем, в порушення п.5.2. Розділу 5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року не було викликано Відповідача для проведення спільного технічного огляду пошкодженого ТЗ.
Поруч із тим, у своїй правовій позиції сторона Позивача посилається на те, що страхове відшкодування має бути доплачено із врахуванням податку на додану вартість. Однак, ТДВ “СГ “Оберіг” категорично не погоджується із такими доводами з огляду на наявну судову практику з розгляду аналогічного кола питань.
Щодо податку на додану вартість ТДВ “СГ “Оберіг” вважає за необхідне звернути увагу на постанову Верховного Суду від 06.07.2018 року у справі №924/675/17, в котрій було відображено наступну правову позицію: “вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.”
Таким чином, що хоча страхове відшкодування і було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_3 , даний суб`єкт підприємницької діяльності не являється платником податку на додану вартість, а тому Позивач не набув права на отримання страхового відшкодування із врахуванням цього податку.
Більш того, ТДВ “СГ “Оберіг” просить суд звернути увагу на “сімейний підряд” у даній справі, оскільки ФОП ОСОБА_3 являється прямою родичкою представника Позивача Губи А.О.
У той же час ТДВ “СГ “Оберіг” повідомляє, що дотепер не володіло інформацією з приводу вказаної вище судової практики, але натепер прийматиме подальше рішення щодо повернення безпідставно отриманої Позивачем частки сплаченого страхового відшкодування у вигляді податку на додану вартість. 
Як встановлено з наданих доказів, Позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження факту оплати проведеного ремонту із врахуванням ПДВ.
Відповідачем встановлено також, що протокол технічного огляду до висновку експерта складено на російській мові, що об`єктивно позбавляє суд та Відповідача проаналізувати вказану у ньому інформацію.
Тим більше, експерт ОСОБА_6 шляхом складання висновків тим самим надає споживачам послуги, а тому його господарська діяльність прямо підпадає під дію Закону України “Про забезпечення функціонування української мови як державної”.
Таким чином, проаналізувати доказ, котрий містить відомості на іноземній мові наразі не є можливим, що виключає можливість встановлення досліджуваного висновку як належного, допустимого та достовірного.
У той же час, Відповідач повторно звертає увагу, що листом Вищого господарського суду України №01-8/348 від 04.06.2008 року встановлено наступне: “власноручний підпис експерта про те, що йому відомі статті КК про відповідальність, або його права та обов`язки - не є попередженням належних офіційних осіб про суть відповідальності та її наслідки.
Якщо будь-якого учасника процесу, хоч би він був професором права, під час допиту попереджають про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей, роз`яснюють його права та обов`язки, так само ця процедура має бути дотримана і щодо експерта. Чого в більшості випадків належним чином не робиться, що є черговою підставою стверджувати про те, що висновок експерта з такими порушеннями є недопустимим доказом.”
Натомість заперечення представника Позивача щодо неможливості врахування даного листа є помилковими та некоректними, оскільки в даному випадку судовим органом чітко та виважено встановлено правову позицію не щодо суб`єктною, інстанційної юрисдикції, а виключно ДОКАЗУ, котрий подається не тільки в господарському процесі, але й наразі в цивільному.
Враховуючи вищевикладене, вимоги Позивача щодо додаткового стягнення страхового відшкодування є недоведеними належними доказами, а тому є безпідставним, необґрунтованими, незаконним та такими що не підлягають задоволенню.
Єдиний випадок коли страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) це відсутність проведення огляду пошкодженого транспортного засобу протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
08.02.2024 року уповноважений представник Відповідача здійснив виїзд за місцем знаходження пошкодженого транспортного засобу “HONDA” д.н.з. НОМЕР_5 , провів його огляд та зафіксував наявні пошкодження.
Таким чином, представник Відповідача здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу “HONDA” д.н.з. НОМЕР_5 протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (настання ДТП), тобто в строк, встановлений п. 34.2. ст. 34 Закону № 1961-IV.
Отже, замовлення та проведення висновку експерта було виключно за власною ініціативою Позивача.
Таким чином, у Відповідача відсутні правові підстави для відшкодування витрат на проведення висновку експерта.
Враховуючи вищевикладене, вимоги до Відповідача щодо компенсації витрат на проведення експертизи є безпідставним, необґрунтованими, незаконним та такими що не підлягають задоволенню.
Відповідач наголошує про те, що не вбачає жодних підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування судових витрат з тих зокрема причин, що саме через неправильні дії сторони позивача, а саме через помилкове трактування норм чинного законодавства, недостатній аналіз всіх обставин вищезазначеної ДТП та хибне судження у наявності підстав для звернення із заявленими вимогами до суду із представленими аргументами та неналежними, недостовірними та недопустимими доказами, призвело до необґрунтованого та передчасного звернення із досліджуваним спором до суду без жодних законних підстав, а тому судові витрати повинні в будь-якому випадку залишитися за позивачем.
Поза тим важливо також вказати на те, що позивач на власний розсуд приймає рішення щодо вибору інструментів задля реалізації власних законних прав та інтересів. Відтак, звернення позивача до суду задля реалізації своїх прав на поновлення начебто порушених прав та інтересів не може нести жодних юридичних наслідків для Відповідача, котрий не відмовляв Позивачу в такій реалізації.
Отже, суд не вправі ставити звернення позивача до суду в залежність до автоматичної обов`язковості стягнення судових витрат на користь Позивача.
Більш розгорнуту правову позицію з цієї частини позовних вимог буде надано у випадку намагань сторони Позивача надати додаткові докази.
На підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій, сторона Позивача зазначає, що начебто у ст.625 Цивільного кодексу України “визначено загальні прави правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення”.
Однак, на переконливу думку ТДВ “СГ “Оберіг” дана позиція являється цілком помилковою та некоректною.
Відповідач приходить до висновку, що у випадку, якщо відповідні правовідносини з виплати страхового відшкодування врегульовані положеннями Закону № 1961-IV, які передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то до досліджуваних правовідносин застосовуються виключно норми цього Закону № 1961-IV.
Крім того, важливо також нагадати, що Закону № 1961-IV та Цивільний кодекс України мають однакову юридичну силу та обидва є
Законами України, а відтак статті Цивільного кодексу України не мають преюдиційної сили над статтями Закону № 1961-IV під час судового розгляду.
Таким чином, покладання додаткових штрафних санкцій поза визначеними у п.36.5. ст.36 Закону № 1961-IV (подвійна облікова ставка НБУ) у разі доведення прострочення страховиком виплати страхового відшкодування, являється абсолютно неправомірним та безпідставним.
Аргументація ж Позивача, що п.36.5. ст.36 Закону № 1961-IV не містить заборони на застосування інших санкцій являється фактом невірного тлумачення норм спеціалізованого законодавства та незаконного надання йому неправомірного додаткового сенсу, хоча диспозиція зазначеної статті вичерпна, зрозуміла та не підлягає додатковому тлумаченню. Більш того, дана стаття не являється відсилковою, бланкетною, а чітко встановлює межі додаткової відповідальності страховика у випадку доведеності факту прострочення виплати страхового відшкодування.
По-друге, Позивач неправомірно підміняє поняття “грошове зобов`язання” та “договірна відповідальність” з метою виправдання неправомірного правозастосування ст.625 Цивільного кодексу України.
ТДВ “СГ “Оберіг” звертає особливу увагу на те, що ТДВ “СГ “Оберіг” не являєтсья завдавачем шкоди, а як страховик забезпечує страхування відповідальності водіїв транспортних засобів перед третіми особами та у разі настання страхових випадків - здійснює в рамках ДОГОВІРНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ (за полісом страхування) виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб.
Оскільки будь-які правовідносини у сфері страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється саме положеннями Закону № 1961-IV, тільки У РАЗІ несплати страховиком страхового відшкодування застосовуються положення п.36.5. ст.36 Закону № 1961-IV.
Крім цього виду пені (подвійної ставки НБУ), законодавцем більше не передбачено інших видів штрафних санкцій, котрі мають бути застосовані до страховика за не виконання або неналежне виконання ним відповідальності з виплати страхового відшкодування.
ТДВ “СГ “Оберіг” переконане на об`єктивній неможливості та неправомірному правозастосуванні Позивачем ст.526, 530, 625 Цивільного кодексу України при розгляді досліджуваного позову.
Разом із тим, слід звернути увагу, що з уваги на те, що з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування - 01.02.2024 року до дати виплати страхового відшкодування - 17.05.204 року минуло більше ніж 90 календарних днів, ТДВ “СГ “Оберіг” здійснило доплату пені у розмірі подвійної облікової ставки на користь Позивача за період з 02.05.2024 року по 17.05.2024 року включно у розмірі 466,33 грн, про що надається відповідна платіжна інструкція.
З уваги на вищевикладене, розрахунок штрафних санкцій є помилковим, необґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене представник відповідача просив відмовити в задоволені позовних вимог до Відповідача (ТДВ «СГ «ОБЕРІГ») в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю, необґрунтованістю та незаконністю (а.с. 68-74).
20.04.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач категорично не погоджується із запереченнями Відповідача, оскільки вони є необґрунтованими, не підтвердженні належними доказами по справі та такими, що не спростовують законність позовних вимог Позивача, що підтверджується нижчезазначеним.
По-перше, Відповідач не надав належних доказів розрахунку матеріальної шкоди.
Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі звіту, складеного оцінювачем ОСОБА_4 № 156124 від 25.04.2024 року.
Звіт оцінювача ОСОБА_4 № 156124 від 25.04.2024 року, Позивач вважає неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, з огляду на наступне.
Оцінювач ОСОБА_4 не оглядав пошкоджений транспортний засіб Позивача.
Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та Національного стандарту № 1 обов`язковою умовою є особистий огляд оцінювачем пошкодженого транспортного засобу.
Оцінювач ОСОБА_4 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб позивача, на огляд прибув інший представник Страховика, а саме Войтенко А.О., що підтверджується Актом огляду з місця огляду.
Калькуляція складена оцінювачем ОСОБА_4 містить суттєві недоліки.
В калькуляції оцінювача ОСОБА_4 суттєво занижено вартість ремонтних робіт, робіт із фарбування та вартість лакофарбового матеріалу.
Оцінювач взагалі не врахував роботи із фарбування та лакофарбовий матеріал бамперу переднього (п. 3 Акту огляду).
Ремонтні роботи також не всі було враховано, розмір їх занижено.
На стор. 4 звіту оцінювач зазначає: ‘’Оцінювач допускає, без належної перевірки, що всі дані, надані Замовником, повні та правдиві’’.
Оцінювач не перевіряв вихідні дані, які надав йому замовник, а тому його розрахунки, складені без особистого огляду, не можна вважати достовірними, повними та об`єктивними.
Окрім того, зі стор. 2 звіту вбачається, що дата оцінки 08.02.2024 року, однак, дата ДТП 31.01.2024 року, виходить, що оцінка складена не на дату ДТП.
Оцінка складена на замовлення ТОВ ‘’Едак’’, але доказів, яке відношення дана компанія має до ТДВ "СГ "ОБЕРІГ", Страховиком не надано, як і не зрозуміло, які саме матеріали передав ТОВ ‘’Едак’’ оцінювачу ОСОБА_4 .
Враховуючи, що огляд та розрахунки робили різні особи, звіт оцінювача ОСОБА_4 складено з порушенням вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», тому звіт оцінювача ОСОБА_4 не може бути належним та допустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України.
Також звертають увагу суду, що Страховик не направив на огляд повноважного представника.
В якості представника страховика на огляд прибув ОСОБА_5 який є аварійним комісаром та не є працівником Страховика, оцінювачем чи експертом.
Направлення аварійного комісара не передбачено нормами Закону.
Стосовно висновку експерта ОСОБА_6 експерта Дроздова Ю.В. № 2902/24 від 20.02.2024 року. Висновок надано в повному обсязі та з фотографіями пошкодженого автомобіля Позивача з місця огляду.
Висновок експертом Дроздовим Ю.В. складено за результатами особистого огляду пошкодженого автомобіля Позивача.
Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 2902/24 від 20.02.2024 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Висновок експерта Дроздова Ю.В. відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, а саме відповідно до п. 4.12 Інструкції у вступній частині висновку експерта зазначаються:
попередження (обізнаність) експерта про кримінальну
відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею
384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею
385 Кримінального кодексу України;
інформація про те, що висновок підготовлений для подання до
суду або долучення до матеріалів кримінального провадження (у разі проведення
експертизи на підставі письмового звернення особи, яке містить таку інформацію);
висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2902/24 від 20.02.2024 року.
Відповідачем всупереч положенням статті 81 ЦПК України не доведено факт завищення висновком експерта вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Висновок експерта є одним із засобів доказування, відповідно до вимог ЦПК України, а тому Позивач набув права замовляти проведення експертизи та надавати в якості докази висновок до суду, правомірність висновку відповідачем не спростовано жодними належними доказами.
Щодо листа ВГСУ від 04.06.2008 N 01-8/348 про який зазначає Відповідач, то в даному випадку, слухається цивільна справа, а не господарська, тому положення листа Вищого господарського суду України від 04.06.2008 N 01-8/348 не регулюють спірні правовідносини, крім того, даний лист не містить тих відомостей, про які зазначає Відповідач, а саме стосовно попередження експерта про кримінальну відповідальність.
Даний лист стосується строків проведення судових експертиз.
Стосовно складання судовим експертом Дроздовим Ю.В. Протоколу огляду російською мовою, варто зазначити, що відповідно п. 7 ст. 1 Закону України ''Про забезпечення функціонування української мови як державної'' на яку посилається Відповідач, статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.
Експерт Дроздов Ю.В. не є працівником органів державної влади чи місцевого самоврядування, а Протокол огляду не використовується у публічних сферах, перелік яких міститься в розділі 5 даного Закону.
Таким чином, експертом Дроздовим Ю.В. при складанні Протоколу огляду не було порушено вимоги Закону України ''Про забезпечення функціонування української мови як державної''.
Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 2902/24 від 20.02.2024 року складено українською мовою, а тому відсутні порушення норм чинного законодавства.
Відповідач не надав доказів, що звертався зі скаргою до Міністерства юстиції України щодо порушення експертом норм чинного законодавства.
Правильність та повнота висновку Дроздова Ю.В. № 2902/24 від 20.02.2024 року стороною відповідача не спростовано.
Таким чином, Позивач має право на стягнення витрат за проведення експертизи.
По-третє, щодо нарахування штрафних санкцій.
Позивачем правомірно здійснено розрахунок пені та штрафних санкцій, тим більше, що Позивач в досудовому порядку звертався із вимогою щодо доплати страхового відшкодування, яка залишена страховиком без задоволення.
Безпідставними також є твердження Відповідача, що ним сплачено пеню. 
Виплачена відповідачем пеня в розмірі 466,33 грн. нарахована на суму виплати страхового відшкодування в розмірі 39508,64 грн., Позивач же нарахував пеню на суму недоплати страхового відшкодування в розмірі 10793,26 грн.
Страховик 17.05.2024 року виплатив 39508,64 грн., тобто розмір шкоди з ПДВ за вирахуванням франшизи в розмірі 2500,00 грн.
При цьому, Відповідачу було достеменно відомо, що ФОП ОСОБА_3 не є платником податку ПДВ, оскільки 23.02.2024 року на електронну адресу Відповідача було направлено завірені електронно-цифровим підписом виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 .
Страховик 17.05.2024 року усвідомлено здійснив виплату страхового відшкодування з ПДВ, і до цього часу не звертався із заявою щодо повернення помилково отриманого.
В даному випадку, поведінка Відповідача є суперечливою, оскільки в досудовому порядку Відповідач достеменно знаючи, що ФОП ОСОБА_3 не є платником ПДВ, визнавав правомірність сплати страхового відшкодування саме з ПДВ. Оскільки, автомобіль Позивача відремонтовано на СТО, то відсутні підстави для утримання ПДВ.
Враховуючи вищезазначене, вважають заперечення ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та такими, що не спростовують законність позовних вимог Позивача (а.с. 91-95).
Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» через систему «Електронний суд» надійшли заперечення (на відповідь на відзив). Згідно якого, оскільки сторона Позивача наполягає начебто на меншій юридичній силі звіту оцінювача та виключній вірності лише висновку експерта, складеного на замовлення Позивача, ТДВ “СГ “Оберіг” вважає за необхідне додатково надати поточну судову практику з розгляду даного кола питань. 
У своїй правовій позиції сторона Позивача посилається на те, що страхове відшкодування має бути доплачено із врахуванням податку на додану вартість. Однак, ТДВ “СГ “Оберіг” категорично не погоджується із такими доводами з огляду на наявну судову практику з розгляду аналогічного кола питань.
Щодо податку на додану вартість ТДВ “СГ “Оберіг” вважає за необхідне звернути увагу на постанову Верховного Суду від 06.07.2018 року у справі №924/675/17, в котрій було відображено наступну правову позицію: “вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.”
Хоча страхове відшкодування і було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_3 , даний суб`єкт підприємницької діяльності не являється платником податку на додану вартість.
Таким чином, що оскільки стороною Позивача не доведено факту відновлення ТЗ на СТО, котра являється платником ПДВ - вимоги про стягнення такого податку являються незаконними та не підлягають задоволенню.
Обґрунтованість та вірність позиції Відповідача підтверджена численною чинною судовою практикою.
Отже, на переконання Відповідача, поданий Позивачем висновок експерта являється недостовірним, неналежним та недопустимим доказом у справі з огляду на наступні причини.
Однак, сторона Позивача не надала договору із судовим експертом Дроздовим Ю.В., чим у свою чергу зайвий раз підтвердило штучність позовних вимог та намагання протиправними діями безпідставно набути грошові кошти.
Однак, дослідження оцінювачем було проведено станом не на дату ДТП, а станом на довільну дату, що є грубим порушенням вимог Стандарту.
Також Позивачем, в порушення п.5.2. Розділу 5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року не було викликано Відповідача для проведення спільного технічного огляду пошкодженого ТЗ.
Відповідачем встановлено також, що протокол технічного огляду до висновку експерта складено на російській мові, що об`єктивно позбавляє Шановний суд та Відповідача проаналізувати вказану у ньому інформацію.
Тим більше, експерт Дроздов Ю.В. шляхом складання висновків тим самим надає споживачам послуги, а тому його господарська діяльність прямо підпадає під дію Закону України “Про забезпечення функціонування української мови як державної”.
Таким чином, проаналізувати доказ, котрий містить відомості на іноземній мові наразі не є можливим, що виключає можливість встановлення досліджуваного висновку як належного, допустимого та достовірного.
У той же час, Відповідач повторно звертає увагу, що листом Вищого господарського суду України №01-8/348 від 04.06.2008 року встановлено наступне: “власноручний підпис експерта про те, що йому відомі статті КК про відповідальність, або його права та обов`язки - не є попередженням належних офіційних осіб про суть відповідальності та її наслідки.
Якщо будь-якого учасника процесу, хоч би він був професором права, під час допиту попереджають про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей, роз`яснюють його права та обов`язки, так само ця процедура має бути дотримана і щодо експерта. Чого в більшості випадків належним чином не робиться, що є черговою підставою стверджувати про те, що висновок експерта з такими порушеннями є
недопустимим доказом.” Натомість заперечення представника Позивача щодо неможливості врахування даного листа є помилковими та некоректними, оскільки в даному випадку судовим органом чітко та виважено встановлено правову позицію не щодо суб`єктною, інстанційної юрисдикції, а виключно ДОКАЗУ, котрий подається не тільки в господарському процесі, але й наразі в цивільному (а.с. 102-105).
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 26 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 57).
27.02.2026 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Демарчука Миколи Володимировича через систему «Електронний суд» надійшла заява про залучення у справу в якості представника позивача, надання доступу до електронної справи (а.с. 58).
24.03.2026 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» - адвоката Алєксєєва Владислава Вячеславовича через систему «Електронний суд» надійшла заява про внесення анкетних даних представника до додаткових відомостей про учасника (а.с. 64, 65).
10.04.2026 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» - адвоката Алєксєєва Владислава Вячеславовичачерез систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 68-74).
20.04.2026 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Демарчука Миколи Володимировича через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (а.с. 91-95).
24.04.2026 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» - адвоката Алєксєєва Владислава Вячеславовичачерез систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.102-105).
08.05.2026 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Демарчука Миколи Володимировича через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення по справі (а.с. 109-112).
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 01 лютого 2024 р. ОСОБА_1 звернувся з повідомлення до ТДВ «СГ «Оберіг» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 31 січня 2024 р. в м. Дніпро, перехрестя вул.. Романовського та вул. Бестужева, за участю транспортного засобу Honda Accord», д.н.р. НОМЕР_4 , водієм якого був ОСОБА_1 та автомобілем «Skoda Fabia», д.н.р. НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_2 (а.с. 15, 16, 17).
01 лютого 2024 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до ТДВ «СГ «Оберіг» в якій повідомив розрахунковий рахунок для відшкодування шкоди, крім того, транспортний засіб марки: «Honda Accord», д.н.р. НОМЕР_4 за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований (а.с. 14). 
Відповідно розрахунку пені та штрафних санкцій від 13.11.2025 р., сума боргу - 10793,26 грн., 3% річних – 496,00 грн., пеня – 4731,00 грн., інфляційні втрати 1997,17 грн. (а.с. 11-13).
Згідно рахунку № 13 від 23.02.204 р. ФОП ОСОБА_3 , сума ремонту автомобіля Honda Accor, № НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_1 , платником ОСОБА_7 , складає 105339,00 грн. (а.с. 18).
Вказаний рахунок а також інші документи були направлені ТДВ «СГ «Оберіг» електронною поштою 23 лютого 2024 р. (а.с. 19, 20).
Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2024 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 21, 22).
Як вбачається з відомостей, транспортний засіб Skoda Fabia, державний номер ТЗ НОМЕР_2 застрахований в ТДВ «СГ «Оберіг», станом на 31.01.2024 поліс є діючим (а.с. 23, 90). 
Відповідно до висновку експерта № 2902/24 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) складеного 20 лютого 2024 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленого законодавством), колісного транспортного засобу - «Honda Accor», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого в наслідок Д.Т.П., складає 50136,80 коп. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого в наслідок Д.Т.П., складає 52801,90 грн. (а.с. 25-38).
Згідно платіжної інструкції № 0.0.3497760255.1 від 27/02/2024 ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_6 , ФОП, 2760,00 грн., призначення платежу: визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Honda Accor, рнз НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, через представника ОСОБА_7 (а.с. 40).
Відповідно до звіту № 156124 про оцінку колісного транспортного засобу від 25 квітня 2024 р. ФОП ОСОБА_4 , Honda Accor, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_1 , ринкова вартість КТЗ до пошкодження – 327517,44 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу – 0,7000 грн., вартість відновлювального фізичного ремонту КТЗ – 92143,03 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу – 42008,64 грн., в тому числі ПДВ на запчастини – 3581,03 грн. (а.с. 76).
Згідно висновку про вартість майна ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові Honda Accor, держномер НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 42008,64 грн., в т.ч. ПДВ на запасні частини, 38427,61, без ПДВ на запасні частини (а.с. 76 зворот-81).
Відповідно до ремонтної калькуляції № 156124 від 15.05.2024, вартість ремонту складає 92143,03 грн. (а.с. 82, 83).
Згідно платіжної інструкції № 28403 від 17/05/2024, СГ Оберіг ТДВ сплатило ОСОБА_1 466,33 грн., призначення платежу: пеня за прострочення виплати страхового відшкодування згідно страхового акту № 48089/1 від 17.05.2024. Без ПДВ (а.с. 89).
З акту № 25 від 26.04.2024 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), замовником якого є ОСОБА_7 , який є представником за дорученням ОСОБА_1 власника автомобіля Honda Accor № НОМЕР_4 , виконавцем є ФОП ОСОБА_3 , загальна вартість виконаних робіт складає 53550,00 грн. (а.с. 39).
Згідно платіжної інструкції № 28399_00000/с51fe 409-4c1c-42c2-8e90-6578b3dfdd55 від 17/05/2024, СГ Оберіг ТДВ сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування згідно стразового акту 48089/1 від 16.05.2024 (Honda Accor НОМЕР_4 ), Без ПДВ, в розмірі 39508,64 грн. (а.с. 24).
23.05.2024 ОСОБА_1 звернувся з електронним зверненням громадянина яке надсилається на кооперативну електронну пошту (e-mail) Національного банку України, зі скаргою на дії страхової компанії щодо недоплати страхового відшкодування (а.с. 41-44).
23.05.2024 р. ОСОБА_1 звернувся із запитом до ТДВ «СГ «Оберіг» щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимога щодо доплати страхового відшкодування (а.с. 47).
З повідомлення ОСОБА_8 від Національного банку України № 14-0004/43465 від 05.06.2024 вбачається, що Стразова компанія виплатила на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 39508,64 грн. та пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 466,33 грн., відшкодування Страховиком розраховано на підставі Звіту № 156124 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.04.2024, складеного суб`єктом оцінююючої діяльності ФОП ОСОБА_4 (а.с. 45, 46).
Згідно відомостей ТОВ «Страхова група «Оберіг» № 2106-08 від 21.06.2024 р., умовами полісу АР-3862576 передбачено франшизу в розмірі 3200,00 грн. Розмір страхового відшкодування складає 39508,64 грн. 17.05.2024 р. ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 39508,64 грн. на реквізити зазначені у заяві про страхове відшкодування. Таким чином, ТДВ «СГ «Оберіг» виконало свої зобов`язання (а.с. 48).
В акті № 156107 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) зазначено пошкодження автомобілю Honda Accor, реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 49, 50).
ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).
Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР).
Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно п.п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 (винуватця ДТП) була застрахована у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» згідно поліса № АР/0038662576, який діяв на дату ДТП (а.с. 23, 90). Представником позивача 01.02.2024 направлено стаховику повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь пакет документів.
Відповідно до пункту 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку.
Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Стороною відповідача, ФОП ОСОБА_3 , яка займалася ремонтом вказаного автомобіля здійснено оплату, а саме страхове відшкодування згідно стразового акту 48089/1 від 16.05.2024 (Honda Accord НОМЕР_4 ), Без ПДВ, в розмірі 39508,64 грн. 
Щодо звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 156124 від 25 квітня 2024 р. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІ Структура Державного реєстру Порядку ведення Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 10.06.2013 року № 796 розділ «Оцінювачі» ведеться зокрема за такими напрямами оцінки майна та спеціалізаціями у межах кожного напряму: 1) напрям 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі»: спеціалізація 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них»; спеціалізація 1.2 «Оцінка машин і обладнання»; спеціалізація 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів»; спеціалізація 1.4 «Оцінка літальних апаратів»; спеціалізація 1.5 «Оцінка судноплавних засобів»; спеціалізація 1.6 «Оцінка рухомих речей, що становлять культурну цінність»; спеціалізація 1.7 «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність». Отже, можна зробити висновок, що оцінка колісного транспортного засобу - це визначення вартості транспортного засобу, однак не визначення вартості матеріального збитку заподіяного в результаті його пошкодження. Більш того, такий напрямок та спеціалізація, як визначення вартості матеріального збитку не передбачені в оціночній діяльності.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Згідно ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно до Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затверджене наказом Міністерства юстиції України 03.03.2015 № 301/5 Додатку № 6 існує наступний перелік видів судових експертиз та експертних спеціальностей: Транспортнотоварознавча: 12.2 Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Виходячи із зазначеного, саме експерт має право визначати розмір матеріального збитку.
Реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича. Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу відповідача було належним чином повідомлено та запрошено для участі у проведенні експертизи.
Так, 20 лютого 2024 року, за заявою представника позивача Карпенка В.М. про проведення товарознавчої експертизи, було оглянуто автомобіль Honda Accord, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 та складено висновок експерта № 2602/24 від 20 лютого 2024 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу складає 52801,90 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 50136,80 грн.
За таких обставин, суд вважає неналежним доказом звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 156124 від 25 квітня 2024 р.
Оскільки відповідно до платіжного інструкції № 28399_00000/с51fe 409-4c1c-42c2-8e90-6578b3dfdd55 від 17.05.2024 року, СГ Оберіг ТДВ на рахунок ФОП ОСОБА_3 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 39508,64 грн. за пошкоджений транспортний засіб Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_4 , страхова компанія має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування в розмірі 10793,26 грн. (52801,90 грн. – 39508,64 грн. – 2500,00 грн. франшиза = 10793,26 грн.).
Зі змісту положень Закону України «Про страхування» та глави 67 Цивільного кодексу України, вбачається, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У п. 1.8. ст. 1 Закону зазначено, що страховий поліс єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. В цьому випадку договором страхування є поліс ОСЦПВ серії ЕР № 21520925.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 54 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування»: страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/ або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку.
Згідно п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, які складаються з пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України 24.02.2024 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і діє на теперішній час.
Отже, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України та відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 7224,17 грн., які складаються з: 4731,00 грн. – пеня, 496,00 грн. – три відсотки річних, 1997,17 грн. – інфляційні витрати.
Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.
Згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Так, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_6 2760,00 грн. за визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Honda Accor, рнз НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» (код ЄДРПОУ 39433769, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 10793 (десять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 26 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» (код ЄДРПОУ 39433769, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати: судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та витрати за проведення експертизи у розмірі 2760 (дві тисячі сімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 травня 2026 року.

Суддя А.О. Сухоруков