П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
11 червня 2026 року 	 	справа 280/4681/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому проваджені в м. Дніпрі апеляційну скаргу Південно-східної митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2025 (суддя Садовий І.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Мототехімпорт” до Південно-східної митниці про скасування рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мототехімпорт” 05.06.2025 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000018/2 від 08.04.2025.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2025 позов задоволений. Суд погодився з доводами позивача, що відповідачу були надані необхідні документи, за результатами розгляду яких можливе проведення обчислення заявленого рівня митної вартості оскільки вони містять усі відомості, що підтверджують складові митної вартості та не містять розбіжностей.
В апеляційній скарзі Південно-східна митниця просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів діяли у відповідності до вимог закону. Зазначає, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Південно-Східною митницею заявлено клопотання про необхідність зміни назви відповідача, оскільки відповідно до Наказу Державної митної служби України №775 від 08.08.2025 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» територіальний орган як відокремлений підрозділ Державної митної служби України Дніпровську митницю (код ЄДРПОУ 43971371) перейменовано на Південно-Східну митницю, про що внесений відповідний запис у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає доцільним змінити назву відповідача «Дніпровська митниця» на «Південно-Східну митницю».
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
ТОВ “Мототехімпорт” зареєстровано юридичною особою 07.11.2022. Видами діяльності позивача є 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 Рекламні агентства(а.с.133-136 т.1).
Між ТОВ “Мототехімпорт” та компанією Baoding Aibang Import and Export Trading Co., Ltd (Китай) 16.07.2024 укладений зовнішньоекономічний контракт №AI/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
За умовами пункту 2.1 Контракту № AI/1 поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди (пункт 3.1 Контракту № AI/1).
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Контракту № AI/1 ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування.
Сторонами контракту 25.11.2024 підписано Специфікацію №2024-2-z, якою погоджено поставку запчастин до сільськогосподарської техніки різних типів на загальну суму 27987,86 доларів США. Строк поставки лютий-квітень 2025; виробник товару Baoding Aibang Import and Export Trading Co., Ltd (Китай); умови поставки - FOB Xingang, Китай, на умовах згідно з правилами INCOTERMS 2010; оплата товару - протягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару.
На виконання умов Контракту №AI/1 та відповідно до Специфікації №2024-2-z від 25.11.2024 було здійснено поставку товару на адресу ТОВ “Мототехімпорт”.
Для здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів 01.04.2025 позивачем до митниці було подано митну декларацію типу ІМ40АА №25UA110150004318U0, відповідно до якої визначення митної вартості товарів здійснено позивачем згідно зі ст. 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товару, який імпортується).
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в графі 44 митної декларації №25UA110150004318U0 від 01.04.2025, а саме: декларація митної вартості; Контракт №АІ/1; додаток (специфікація) до нього №2024-2-z від 25.11.2024; рахунок - фактура від 10.12.2024 за №AI-2024-2-Z; пакувальний лист; лист відправника від 04.03.2025 про помилку в інвойсі та пакувальному листі.
На підтвердження транспортних витрат до кордону України підприємство надало митниці: договір фрахту №2712/917/2022 від 27.12.2022; заявка на перевезення №179 від 19.12.2024; коносамент №BW24120479 від 29.12.2024; рахунок №L80396 від 27.02.2025; акт виконаних робіт від 14.03.2025; довідка про транспортні витрати від 27.02.2025; накладна №31515044 від 02.03.2025.
Посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих позивачем до митного оформлення разом із митною декларацією документів, 01.04.2025 на адресу декларанта направлено електронне повідомлення, в якому зазначено, що за результатами опрацювання документів встановлені наступні невідповідності, а саме: з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідь на запит позивач листом №020402 від 02.04.2025 повідомив митниці, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Відповідачем прийнято рішення №UA110150/2025/000018/2 від 08.04.2025 про коригування митної вартості товару, в обґрунтування якого, зокрема, зазначено: 
- відповідно до пункту в) частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах). Відповідно до електронного інвойсу графи №31 ЕМД декларантом заявлено торгівельну марку товарів – “KENTAVR” та “SPARK”. У комерційних та товаросупровідних документах відсутні відомості щодо торгівельної марки товарів;
- відповідно до пункту 6.1 Контракту № AI/1 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. Серед наданих до митного контролю документів відомості про включені у вартість товару складових, таких як вартість тари, упаковки та маркування товару не наведено. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості включення вказаних витрат до ціни товару;
- відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB – XINGANG, згідно Інкотермс 2010. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано, в графі №44 ЕМД не зазначено документ за кодом “ 9610 - копія митної декларації країни відправлення”;
- відповідно до п.п. 5.1 та 5.2 Контракту від 16.07.2024 №AI/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до контракту. Відповідно до інвойсу від 10.12.2024 №AI-2024-2-Z загальна фактурна вартість товару на комерційних умовах постачання FOB – CN-XINGANG Китай складає 27987,86 доларів США. Відповідно до специфікацій до Контракту форма оплати за специфікацію від 25.11.2024 №2024-2-z (27987,86 доларів США), - протягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару. Враховуючи умови поставки FOB CN-XINGANG Продавець виконав умови постачання коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 29.12.2024 № BW24120479, товар за інвойсом від 10.12.2024 № AI-2024-2-Z на загальну суму 27987,86 доларів США, було завантажено на судно – 29.12.2024. Документального підтвердження здійснення оплати за специфікацією від 25.11.2024 № 2024-2-z декларантом не надано. Якщо рахунок – фактура сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
- відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування – 3700,00 доларів США. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом до митного оформлення надано: договір транспортного експедирування від 27.12.2022 №2712/917/2022, укладеного з Global Container Lines Latvija SIA (перевізник) (Далі Договір ТЕО), рахунок від 27.02.2025 № L80396, довідка про транспортні витрати від 27.02.2025, акт виконаних послуг від 14.03.2025, заявка на перевезення від 19.12.2024 №179.
Відповідно до відомостей рахунку від 27.02.2025 № L80396 визначені наступні витрати на транспортування партії товарів у контейнері SUDU1777530: морський фрахт, включаючи перевантаження: XINGANG (Китай )- Гданськ (Польща) – 2700,00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження: Гданськ, Польща- митний перехід Мостиська-Пшемисль – 1000,00 доларів США; міжнародна доставка, включаючи перевантаження: митний перехід Мостиська-Пшемисль - Cамар, Україна – 1220,00 доларів США.
Згідно відомостей: коносаменту від 29.12.2024 № BW24120479 поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах; на морському судні з порту XINGANG (CHINA) до порту GDANSK (POLAND); накладної УМВС від 02.03.2025 № 31515044 товар переміщувався з залізничної станції GDYNIA (POLAND) до переходу на МКУ Мостиська-Пшемисль та до м.Самар залізничним транспортом. Аналіз зазначених в графі №44 ЕМД транспортних (перевізних) документів, що стосуються поставки оцінюваної партії товару, свідчить про наступне:
1) З урахуванням залізничної накладної №31515044 товар в контейнерах зберігався в порту, був перевезений з порту GDANSK (Польща) на залізничну станцію Гливице (Польща) або був підданий іншим операціям, що може свідчити про наявність додаткових витрат за портові вантажні роботи, контрсталійний час (демередж) зберігання товару в портовому терміналі порту, та транспортних витрат на перевезення товару з порту GDANSK на залізничну станцію Гливице, оформлення митних документів типа декларації Т1, інше.
2) Згідно ж/д накладної від 02.03.2025 № 31515044 перевантаження та відправка контейнера здійснювалась з залізничної станції Гливице, (Польща). Декларантом не надавався рахунок та не включена транспортна складова (НРР) від порту GDANSK до станції Гливице (Польша). Транспортні (перевізні) документи щодо переміщення вказаним маршрутом до митного оформлення не надано. Відомості щодо включення витрат на транспортування зазначеним маршрутом до ціни наданих послуг, відсутні в наданих декларантом до митного оформлення документах.
3) Надана до митного оформлення сканована копія залізничної накладної від 02.03.2025 №31515044 не містять інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992. Відповідно до статті 15 даної угоди, у залізничній накладній зазначається інформація про оплату провізних платежів. Статтею 30 угоди передбачено порядок здійснення розрахунків за надання послуг з перевезення. Надана до митного оформлення примірник залізничної накладної не містять інформації, яка наявна на звороті даного документу і повинна містити графи щодо тарифу та вартості перевезення товару. Відомості про можливі/наявні додаткові витрати не зазначені ні у заявці на перевезення від 19.12.2024 №179, ні в акті виконаних послуг від 14.03.2025, ні у рахунку на оплату транспортних витрат від 27.02.2025 № L80396. Рахунок від 27.02.2025 № L80396 не містить опис/перелік всіх складових транспортних витрат за даним маршрутом міжнародного перевезення товару з застосуванням, типи комбінованих видів транспорту, можливі відомості про додаткові витрати. Виникає сумнів, що всі додаткові витрати на транспортування товару за маршрутом порт XINGANG (Китай) – Самар (Україна)” були враховані в вартості послуги транспортування товару в документах наданих для перевірки заявленої в ЕМД транспортної складової митної вартості товару. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості додаткових витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Також, в загальній сумі транспортних витрат поза межами території України не враховані експедиторські витрати та нагорода за Договором ТЕО.
4) В наданому коносаменті від 29.12.2024 №BW24120479 зазначено умову оплати “Freight Collect”. Термін “Freight Collect” означає що товари передаються покупцеві або одержувачу компанією морських перевезень за дійсним коносаментом після сплати транспортних витрат по перевезенню товаром за маршрутом зазначеному в коносаменті. Товар в контейнері, який коносаментом від 29.12.2024 №BW24120479 переміщувався на морському судні з порту XINGANG (CHINA) до порту GDANSK (POLAND), станом на 02.03.2025 вибув з порту GDANSK, що свідчить про факт сплати за морський фрахт на дану дату. Але в рахунку на оплату транспортних витрат, включно й за морський фрахт, від 27.02.2025 № L80396 зазначено термін сплати: 07.04.2025. На дату подання ЕМД 01.04.2025, митному органу не надано ніяких банківських платіжних документів що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, їх реквізити в графі №44 ЕМД під кодом “ 3005” не зазначені. Здійснення оплати послуг з порушеннями встановлених строків може передбачати додаткові санкції та штрафи за порушення вказаних строків.
Водночас вказано, що митна вартість зазначених в графі №33 товарів №№ 4, 8, 14, 15, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 30, 31, 33, 34, 39, 42, 43, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 73, 74, 75, визначена митницею за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 Митного кодексу України та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами.
Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом про його скасування.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 4 статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 
Відповідно до частини 1-3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. 
При цьому, в розумінні наведених статей Митного кодексу України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення містили розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.
Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стали розбіжності які місять в наданих документах.
Відповідно до статті 361 Митного кодексу України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Аргументи митного органу щодо наявності розбіжностей, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними виходячи з такого.
Щодо відсутності у комерційних та товаросупровідних документах відомостей про торговельну марку товарів.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутність у товаросупровідних документах торговельної марки чи виробника жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товарів та правильність її визначення. Митницею не обґрунтовано, яким чином незазначення у комерційних або товаросупровідних документах торговельної марки товару впливає на можливість здійснення нею перевірки саме числових показників заявленої митної вартості задекларованого товару. Відтак, це не може вважатися розбіжністю, яка надає митниці право вимагати додаткові документи для підтвердження митної вартості.
Щодо ненадання відомостей про вартість пакування та маркування.
Відповідно до пункту 4.2 Контракту №AI/1 у ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Специфікацією №2024-2-z від 25.11.2024 погоджено поставку на умовах FOB Xingang згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010. Термін FOB за Інкотермс 2010 передбачає, що контрактна ціна товару включає вартість пакування, маркування, завантаження вантажу на борт судна.
Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №0440/5332/18 та у постанові від 28.02.2024 у справі №815/878/17, де зазначено, що «у інвойсі, пакувальному листі, тощо цілком правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару, є її складовою частиною».
Отже, за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим відсутні підстави для окремого зазначення вартості упаковки у комерційних документах.
Щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення.
Копія митної декларації країни відправлення передбачена частиною 3 статті 53 МК України як додатковий документ, що надається за наявності. Частина 5 статті 53 МК України прямо забороняє вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Контрактом №AI/1 (пункти 3.5, 3.6) сторонами узгоджено перелік документів, які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня. Позивач не має права вимагати від іншої сторони документи, надання яких не передбачено Контрактом.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі №810/4116/17 висловив правову позицію: «ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Щодо ненадання банківських платіжних документів на підтвердження оплати за товар.
Умовами оплати вартості товару, зазначеними в Специфікації №2024-2-z від 25.11.2024, передбачене відстрочення оплати вартості товарів на термін до 180 днів з моменту фактичного отримання товару. Зі штампів Дніпровської митниці «Під митним контролем» на залізничній накладній №31515044 від 02.03.2025 та інвойсі №AI-2024-2-Z від 10.12.2024 вбачається, що товар надійшов у кінцевий пункт призначення 14.03.2025. Таким чином, термін сплати за товар станом на подання митної декларації (01.04.2025) не сплинув, що обґрунтовує відсутність у позивача доказів оплати.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 у справі №380/6459/20, від 02.03.2021 у справі №380/842/20.
Щодо транспортної складової митної вартості.
Для підтвердження транспортних витрат позивачем надано: договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) №2712/917/2022 від 27.12.2022 з компанією Global Container Lines Latvija SIA; заявку на перевезення №179 від 19.12.2024; коносамент №BW24120479 від 29.12.2024; рахунок №L80396 від 27.02.2025; акт виконаних робіт від 14.03.2025; довідку про транспортні витрати від 27.02.2025; залізничну накладну №31515044 від 02.03.2025.
У зазначених документах перевізник зазначив окремо вартість транспортування за кожною дільницею: морський фрахт, включаючи перевантаження: Сінган, Китай — Гданськ, Польща — 2700,00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження: Гданськ, Польща — митний перехід Мостиська-Пшемисль — 1000,00 доларів США; міжнародна доставка, включаючи перевантаження: митний перехід Мостиська-Пшемисль — Самар, Україна — 1220,00 доларів США. Загальна вартість транспортних послуг — 4920,00 доларів США.
Відповідно до пункту 4.3 Договору №2712/917/2022 від 27.12.2022 у випадку перевантаження (перевалки) контейнера на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається у загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.
Перевезення товарної партії має ознаки мультимодального перевезення. Відповідно до статті 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення» за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів. Відповідно до статті 12 цього Закону розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін.
Зазначені документи не містять розбіжностей щодо числових значень транспортних витрат як складової митної вартості і у своїй сукупності в повній мірі підтверджують числові значення транспортних витрат, узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився, та його вартість.
Заяви митниці про можливі додаткові витрати, пов`язані зі зберіганням контейнера в порту, перевезенням від порту Гданськ до станції Гливіце, є лише припущеннями митниці і не підтверджуються жодними доказами про фактичну наявність таких витрат.
Щодо ненадання банківських платіжних документів на підтвердження оплати транспортних послуг, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Договору №2712/917/2022 від 27.12.2022 замовник сплачує виставлений перевізником рахунок протягом 45 календарних днів з дати вивантаження контейнерів в порту. Відповідно до рахунку №L80396 від 27.02.2025 оплата транспортних витрат повинна бути здійснена до 07.04.2025. На день декларування (01.04.2025) термін оплати не сплинув, а тому надання банківського платіжного документу не становило обов`язку для декларанта.
Законом не визначено докази, виключно якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 у справі №810/2784/18, від 07.07.2023 у справі №803/718/17.
Отже, як свідчать встановлені обставини справи, по суті вказані відповідачем зауваження в оскаржуваному рішенні носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товарів.
Скаржником не доведено, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за заявленою ціною договору.
Апеляційний суд повторно зазначає, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
В свою чергу, зі змісту матеріалів справи вбачається, що наданих позивачем документів було достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік відповідає правилам частини 1 статті 53 МК України. Таким чином, доводи скаржника про необхідність застосування другорядного (резервного) методу для визначення митної вартості товару, свого підтвердження не знайшли.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Оцінюючи правомірність застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості (резервного методу, метод 2-ґ), суд зазначає, що визначення митної вартості відповідачем за другорядним методом 2-ґ за митною декларацією, зазначеною у рішенні про коригування митної вартості, є безпідставним, оскільки у оскарженому рішенні не наведено мотивів щодо того, що товари за приведеною митною декларацією та митною декларацією, поданою позивачем, мають однакові характеристики, зокрема, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаними деклараціями та характер контрактів (прямий чи посередницький), які впливають на числові значення митної вартості товарів, а оспорюване рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товарів, визначена митницею згідно з положеннями ст. 64 МК України, ґрунтується на митній вартості іншого митного оформлення.
Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, який має однакові характеристики, умови поставки є схожими, відповідно, така митна вартість є співставною із митною вартість спірних товарів та може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваних товарів.
На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає частині другій статті 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, відповідач мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 Митного кодексу України.
Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Зазначені обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-східної митниці залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 11.06.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко