Справа № 570/2264/26
Номер провадження 2/570/2082/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Коробова С.О.,
за участю секретаря судового засідання Данчук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області в порядку заочного розгляду спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування заявленого позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє дітей, які проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, оскільки на даний час перебуває на службі в ЗСУ, у зв`язку з чим позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). 

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач у поданій до суду заяві просить справу слухати без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення, позов підтримує повністю.
Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся шляхом надіслання повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його реєстрації. За поштовим повідомленням вказану повістку отримав член сім`ї відповідача - ОСОБА_3 .
Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Відзив на позов до суду не подано.
Сторони відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.
У рішенні Sydorenko v. Ukraine (dec.), no/ 73193/12, 18 February 2021, ЄСПЛ зазначив, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справі.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. 
Враховуючи, що явка сторін не визнана обов`язковою, достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, вважає, що можливо розглянути справу в порядку заочного розгляду у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок щодо утримання дітей є рівним для обох батьків, незалежно від того, з ким із них проживають діти. 
За змістом ч. 3 ст. 181 СК України аліменти можуть бути присуджені у частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі. 
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Суд враховує зазначену норму як мінімальну державну гарантію забезпечення належного рівня утримання дітей. 
Відповідно до ст. 185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що також свідчить про необхідність належного визначення розміру аліментів. 
Суд також враховує, що встановлений розмір аліментів не може бути нижчим за гарантований державою мінімум, незалежно від частки доходу платника. 
Отже, у будь-якому випадку розмір аліментів не може бути нижчим за встановлений законом мінімальний гарантований розмір, що підлягає врахуванню при ухваленні рішення. 
Суд також враховує, що аліменти повинні забезпечувати не лише фізичне існування дитини, а й належний рівень її розвитку, включаючи витрати на харчування, лікування, навчання та інші потреби, що відповідають віку дітей. 
Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, що при стягненні аліментів на двох і більше дітей суд визначає єдину частку від доходу платника. 
При цьому Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 у справі № 522/1919/17 зазначив, що визначаючи розмір аліментів, суд повинен виходити із принципу розумності та справедливості, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та матеріальними можливостями платника аліментів. У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/26649/16-ц зроблено висновок, що розмір аліментів не може визначатися формально, а має встановлюватися з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема реального доходу платника та потреб дитини. Також у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 127/20212/18-ц зазначено, що обов`язок утримання дітей є рівним для обох батьків, однак той із батьків, з ким проживає дитина, фактично несе більший обсяг витрат, що підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів.    Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.10.2018 у справі № 522/5112/16-ц, де зазначено, що розмір аліментів має визначатися з урахуванням реального матеріального становища сторін та потреб дітей. 
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється найкращим інтересам дитини. 

Суд виходить із принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, які мають пріоритетне значення, що узгоджується з практикою Верховного Суду, який неодноразово наголошував на пріоритетності прав та інтересів дитини над майновими інтересами батьків. Судом встановлено, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей, є працездатною особою та має стабільний дохід. Відповідач інших осіб на триманні не має, що свідчить про відсутність додаткового фінансового навантаження та враховується судом при визначенні розміру аліментів. Діти проживають разом із позивачем, що свідчить про фактичне здійснення позивачем основного обсягу витрат на їх утримання. Такий дохід має регулярний характер, що свідчить про реальну можливість систематичного виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дітей. При цьому суд враховує, що зазначений дохід відповідача має регулярний характер, не є випадковим чи сезонним, що свідчить про реальну можливість стабільного виконання обов`язку щодо утримання дітей. Доказів належного добровільного виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дітей суду не надано. 

Сам по собі факт відсутності систематичної добровільної матеріальної допомоги дітям свідчить про необхідність судового втручання з метою захисту прав та інтересів дітей. Суд також враховує, що аліменти мають забезпечувати не лише мінімальні потреби дітей, а й сприяти збереженню звичного рівня їх життя, який існував до припинення спільного проживання батьків. Оцінюючи заявлені позовні вимоги, суд виходить із того, що діти мають право на належний рівень матеріального забезпечення, необхідний для їх повноцінного розвитку. 

Суд враховує, що відповідач має стабільний, проте не надмірний дохід, є військовослужбовцем, що свідчить про наявність у відповідача регулярного та передбачуваного доходу. При цьому визначення аліментів у частці 1/3 відповідає усталеній судовій практиці при стягненні аліментів на двох дітей та забезпечує пропорційний розподіл доходу платника.    
Водночас суд бере до уваги, що діти проживають разом із матір`ю, яка несе основні витрати на їх утримання, забезпечує їх повсякденні потреби, що обґрунтовує необхідність визначення такого розміру аліментів, який забезпечить належний баланс інтересів сторін. 

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що визначення розміру аліментів має здійснюватися з дотриманням принципів пропорційності, розумності та забезпечення найкращих інтересів дітей.

При цьому суд враховує співвідношення розміру доходу відповідача та кількості дітей, а також необхідність забезпечення не лише мінімальних, а й реальних потреб дітей, що у сукупності свідчить про доцільність визначення аліментів саме у частці 1/3 доходу. З огляду на наведене, визначення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача є обґрунтованим, достатнім для забезпечення потреб дітей та таким, що відповідає засадам розумності і справедливості.

Суд також враховує, що визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача забезпечує гнучкість їх розміру залежно від зміни матеріального становища платника, що відповідає інтересам дітей та сприяє належному виконанню рішення суду. Таким чином, визначений судом розмір аліментів забезпечує баланс між інтересами дітей та реальними матеріальними можливостями відповідача.

Суд також враховує, що визначений розмір аліментів сприятиме належному виконанню відповідачем свого обов`язку та мінімізує ризик ухилення від його виконання. Суд виходить із того, що визначений розмір аліментів є таким, що забезпечує реальне виконання рішення суду та відповідає принципу ефективності судового захисту. 

Крім того, суд враховує, що відзиву на позов відповідач не надав. Тому його позиція щодо заявленого позову суду невідома. Обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів, судом не встановлено. 

Оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням розміру аліментів у частці від доходу відповідача. 

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи. За таких обставин, з урахуванням установлених судом фактичних обставин справи, вимог закону та правових висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що обраний спосіб захисту прав позивача є належним та ефективним. 

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263265, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд, -
у х в а л и в:

Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити повністю. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області 29 грудня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (Паспорт НОМЕР_3 , виданий Острозьким MB УМВС України в Рівненській області 04 листопада 2011 року; РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.05.2026 року і досягнення найстаршою дитиною повноліття. 

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області 29 грудня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Позивач на рішення може подати апеляційну скаргу безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,(Паспорт НОМЕР_3 , виданий Острозьким MB УМВС України в Рівненській області 04 листопада 2011 року; РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ),
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області 29 грудня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

Суддя Коробов С.О.