ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 р. 	Справа № 440/11907/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Служби Безпеки України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2025, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, по справі № 440/11907/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Служби Безпеки України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, в якій просив:
- визнати протиправними дії УСБ України в Полтавській області щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 07.05.2020 в неповному обсязі, з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 07.05.2020 загалом у розмірі 117049,70 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового, начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі № 440/11907/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Полтавській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у належному розмірі індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.05.2020 у фіксованому щомісячному розмірі відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.05.2020 у фіксованому щомісячному розмірі 4411,06 грн відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, Управління Служби безпеки України в Полтавській області, подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі № 440/11907/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області в частині задоволених позовних вимог, ухвалити у справі № 440/11907/24 нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, стягнути за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління Служби безпеки України в Полтавській області (ЄДРПОУ 20001651) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1453,44 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що обчислення розміру підвищення грошового доходу позивача у лютому-березні 2018 року судом першої інстанції є хибним, та не враховує змін, які відбулися після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), а також те, що відповідно до чинного законодавства, виплата премій військовослужбовцям СБУ здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць; врахування для обчислення підвищення грошового забезпечення позивача премії за січень 2018 року, виплаченої у лютому 2018 року, є порушенням вимог Постанови № 1078. Апелянт вказує, що розмір підвищення доходу позивача повинен розраховуватися без врахування компенсації ПДФО та інших податків.
Відповідач зазначає, що УСБУ у травні 2018 року було здійснено перерахунок відповідних видів грошового забезпечення за березень 2018 року, тому для визначення сум грошового забезпечення, які були нараховані за березень 2018 року у повному розмірі необхідно врахувати також дані щодо нарахування грошового забезпечення за березень 2018 року, які містяться у розрахунковому листі за травень 2018 року. Як вказує відповідач, оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року складав 8672,6 грн, що перевищує суму можливої індексації 4463,15 грн, то позивач не має права на отримання щомісячної індексації різниці.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
На підставі положень пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач у спірний період проходив службу в УСБУ в Полтавській області, що учасники справи не заперечували.
Наказом УСБУ в Полтавській області від 06.05.2020 №157-ОС/дск ОСОБА_1 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Управління з 07.05.2020.
Представник позивача, адвокат Єрьоміна В.А. у липні 2024 року звернулась до УСБУ в Полтавській області із заявою про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.05.2020, у відповідь на яку відповідач листом від 14.08.2024 повідомив про відсутність правових підстав для проведення відповідних виплат.
Позивач, вважаючи протиправними дії УСБУ в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати йому індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.05.2020 відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що починаючи з березня 2018 року сума індексації-різниці з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 мала виплачуватися позивачу у розмірі 4411,06 грн до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини. Суд першої інстанції зазначив, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення у цій справі має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені статтею 308 КАС України, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі – Закон України № 2011-XII).
Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі – Закон №1282-ХІІ).
Згідно зі статтею 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).
Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 3 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 – 103 відсотка).
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З аналізу положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.12.2025 № 560/12915/23, від 15.11.2024 у справі № 200/11548/21, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а, від 27.04.2021 у справі № 380/1513/20.
При цьому, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078).
Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Приписами пункту 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
Із системного тлумачення пункту 5 Порядку № 1078 випливає, що місяць підвищення доходу – це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 23.12.2025 у справі № 280/8303/23, від 25.09.2025 у справі № 240/27667/23, від 08.05.2025 у справі № 380/6610/24.
Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078, до визначеної (згідно абзаців 4 та 5 пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Зокрема, Верховний Суд у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21 зазначав, що в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Так, 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), якою були встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
У силу наведених вище норм Порядку № 1078 зазначене свідчить про те, що з 01.03.2018 базовим місяцем при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є березень 2018 року.
У цьому контексті Верховний Суд указав, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 особа (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має право позивач на отримання суми індексації-різниці.
Згідно з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 належить з`ясувати таке коло обставин, а саме: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Отже, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078).
Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21, від 10.10.2024 у справі № 360/1086/23.
Як встановлено з довідки щодо нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 в Управлінні Служби безпеки України в Полтавській області за 2018 рік із зазначенням видів грошового забезпечення, з яких складався його дохід, наданої відповідачем листом № 66/21-72 від 21.10.2024, грошове забезпечення позивача за березень 2018 року включало в себе наступні складові:
- посадовий оклад (3080 грн); 
- оклад за військовим званням (1020 грн); 
- надбавка за вислугу років (1640 грн); 
- премія В/С (308 грн); 
- надбавка за особливості проходження служби (5395,6 грн); 
- нагородження В/С (1000 грн).
Відомості у вказаній довідці щодо сум грошового забезпечення ОСОБА_1 , підтверджуються даними довідки, наданою відповідачем до суду апеляційної інстанції № 66/21-30 від 18.06.2025, розрахунковими листами позивача за березень та травень 2018 року.
Водночас, із довідки № 66/21-72 від 21.10.2024 та розрахункових листів позивача за березень та травень 2018 року встановлено, що зазначені суми грошового забезпечення позивача вказані з вирахуванням суми військового збору, що не заперечується відповідачем.
При цьому, колегія суддів вказує, що для цілей визначення суми індексації-різниці грошове забезпечення має включати суми нарахованих податків і зборів.
Додатково колегія суддів зазначає, що з грошового забезпечення за березень 2018 року слід вирахувати нагородження у розмірі (1000,00 грн), оскільки така виплата носить одноразовий характер.
З огляду на зазначене, колегія суддів вказує, що після перерахунку грошове забезпечення позивача за березень 2018 року становить 13706,00 грн (з урахуванням його постійних складових, 18% ПДФО – 2059,85 грн та 202,55 грн військового збору (1,5%)).
Водночас, із довідки щодо нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 в Управлінні Служби безпеки України в Полтавській області за 2018 рік із зазначенням видів грошового забезпечення, з яких складався його дохід, наданої відповідачем листом № 66/21-72 від 21.10.2024 встановлено, що грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року включало в себе такі складові:
- посадовий оклад (740 грн);
- оклад за військовим званням (65 грн);
- надбавка за вислугу років (241,5 грн); 
- надбавка за ОВЗ (1046,5 грн);
- надбавка за ОРД, КРД, ІАЗ (370 грн);
- премія (П/О+В/З+В/Р) (8937,11 грн).
Однак, згідно з поясненнями, викладеними в апеляційній скарзі, премія (П/О+В/З+В/Р) у сумі 8937,11 грн, вказана у довідці № 66/21-72 від 21.10.2024, є премією за січень 2018 року, яка не входить до складу грошового забезпечення за лютий 2018 року, а до складу грошового забезпечення за лютий 2018 року входить премія у розмірі 308 грн, виплачена у березні 2018 року.
Зазначене підтверджується відомостями з довідки щодо сум грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованих за лютий 2018 року та березень 2018 року № 66/21-30 від 18.06.2025, даними розрахункових листів позивача за січень та лютий 2018 року.
За таких обставин, у лютому 2018 року позивачу нараховано загальний розмір грошового забезпечення в сумі 2771 грн, у тому числі з урахуванням нарахованих та виплачених сум посадового окладу (740 грн), окладу за військовим званням (65 грн), надбавки за вислугу років (241,5 грн), надбавки за ОВЗ (1046,5 грн), надбавки за ОРД, КРД, ІАЗ (370 грн), премії за лютий 2018 року (308 грн).
Водночас, із довідки № 66/21-72 від 21.10.2024 та розрахункового листа позивача за лютий 2018 року встановлено, що зазначені суми грошового забезпечення позивача вказані з вирахуванням суми військового збору, що не заперечується відповідачем.
Таким чином, колегія суддів вказує, що після перерахунку грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року становить 3318,82 грн (з урахуванням його постійних складових, 18% ПДФО – 498,78 грн та 49,04 грн військового збору (1,5%)).
Отже, грошове забезпечення позивача за березень 2018 року становить 13706,00 грн, за лютий 2018 року – 3318,82 грн.
Тобто, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року становив 10387,18 грн (13706,00 грн - 3318,82 грн).
Таким чином, доводи апеляційної скарги про неврахування для обчислення підвищення грошового забезпечення позивача премії за січень 2018 року, виплаченої у лютому 2018 року та про врахування даних щодо нарахування грошового забезпечення за березень 2018 року, які містяться у розрахунковому листі за травень 2018 року, знайшли підтвердження в ході розгляду колегією суддів.
Водночас, суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 %.
В березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30 %.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, сума індексації за березень 2018 року розраховується як прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100: 1762,00 грн х 253,30 % / 100 = 4463,15 грн.
Така позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 160/15411/23.
Таким чином, сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Враховуючи те, що підвищення доходу позивача складає 10387,18 грн, сума належної позивачу індексації в березні 2018 року становить від`ємну величину, а саме - 5924,03 грн (4463,15 грн - 10387,18 грн). 
Отже, вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, колегія суддів дійшла висновку, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 10387,18 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року - 4463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є більшим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що виключає підстави для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 07.05.2020.
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у належному розмірі індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.05.2020 у фіксованому щомісячному розмірі відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.05.2020 у фіксованому щомісячному розмірі 4411,06 грн відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
При цьому, стосовно клопотання відповідача про стягнення за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління Служби безпеки України в Полтавській області (ЄДРПОУ 20001651) витрат зі сплати судового збору в розмірі 1453,44 грн. колегія суддів зазначає таке.
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, процесуальний закон визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.08.2022 у справі № 826/16473/15. 
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачу - суб`єкту владних повноважень можуть компенсуватись лише документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №161/14389/16-а.
Отже, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління Служби безпеки України в Полтавській області (ЄДРПОУ 20001651) витрат зі сплати судового збору в розмірі 1453,44 грн.
Доводи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження в ході розгляду справи колегією суддів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 317 КАС України).
На підставі викладеного колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі № 440/11907/24 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Служби Безпеки України в Полтавській області - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 по справі № 440/11907/24 - скасувати. 

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова