Справа № 369/8935/25
Провадження № 2/369/4196/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026           м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: 
головуючого судді     Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання  Алілуйко Н.В.,
представника позивача     ОСОБА_1 ,
відповідачів      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та вселення, 
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_4 , в якому просив зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі позивачеві ключів від її вхідних дверей у строк, визначений рішенням суду; вселити позивача до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що позивач та відповідачі є співвласниками вказаного житлового приміщення. Частка позивача у праві власності на майно складає 1/6 та належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачі змінили замки на вхідних дверях спірної квартири, через що позивач не має можливості потрапити до спірної квартири, чим перешкоджають позивачу реалізувати його право користування спірним майном.
Відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позов, в якому вимоги заяви не визнав, посилаючись на те, що позивачем не були доведені обставини того, що відповідачі перешкоджали позивачу здійснювати його право користування спірним майном. У позивача не має дійсного наміру проживати у спірній квартирі, а вказаний спір має штучний характер, адже став відповіддю на відсутність згоди відповідача ОСОБА_2 відкликати позов до позивача про визнання недійсним заповіту щодо земельної ділянки в обмін на 1/6 частину права власності позивача на користь відповідача. Між позивачем та відповідачами наявні також інші спори. Оскільки частка позивача в натурі не виділена та її розмір є незначним та складає 9,885 кв. м загальної площі, в той час як найменша житлова кімната має площу 10,7 кв. м, для вселення позивачу необхідно укласти договір про користування спірним майном з іншими співвласниками. А отже, до виділення часток в натурі, позов є передчасним. Позивач перешкоджав відповідачам внести відомості про їх право власності в Державний реєстр речових прав.
Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, в якому вимоги заяви не визнала, посилаючись на те, що позивачем не були доведені обставини того, що відповідачі перешкоджали позивачу здійснювати його право користування спірним майном. У позивача не має дійсного наміру проживати у спірній квартирі, а вказаний спір має штучний характер, адже став відповіддю на відсутність згоди відповідача ОСОБА_2 відкликати позов до позивача про визнання недійсним заповіту щодо земельної ділянки в обмін на 1/6 частину права власності позивача на користь відповідача. Між позивачем та відповідачами наявні також інші спори. Оскільки частка позивача в натурі не виділена та її розмір є незначним та складає 9,885 кв. м загальної площі, в той час як найменша житлова кімната має площу 10,7 кв. м, для вселення позивачу необхідно укласти договір про користування спірним майном з іншими співвласниками. А отже, до виділення часток в натурі, позов є передчасним. Позивач перешкоджав відповідачам внести відомості про їх право власності в Державний реєстр речових прав. Після смерті матері ОСОБА_6 із спірної квартири зникли всі документи, в тому числі правовстановлюючі документи щодо спірної квартири. Позивач має комплект ключів від спірної квартири. 
Представник відповідача надала заяву про стягнення з ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу на користь ОСОБА_2 в розмірі 20800 грн.
Позивач надав відповідь на відзив, посилаючись на необґрунтованість доводів відповідачів. 
В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав. Відповідачі проти вимог заяви заперечили.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Так, ОСОБА_4 на праві власності належить 1/6 частина вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.05.2025 державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Білінець О.П. У вказаному свідоцтві також зазначено, що після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями є син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_2 . Спадкодавцю за життя належала 1/3 частина вказаної квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1999 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_3 має за вказаною адресою зареєстроване місце проживання з 24.03.1995, що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до технічного паспорту вказаної квартири, вона складається з 3 кімнат: 10, 7 кв. м, 17,8 кв. м, 14,4 кв. м, має загальну площу 59,3 кв. м, житлову площу 42,9 кв. м. Згідно з листом КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 09.04.2025 №672 за результатами технічної інвентаризації від 12.01.2022 встановлено, що загальна площа квартири збільшилася на 0,2 кв. м за рахунок уточнення попередніх розрахунків та зміни коефіцієнту розрахунку площі балкону, що не вважається самочинним, та складає 59,5 кв. м, житлова площа – 43,2 кв. м.
Сторони визнають обставини щодо того, що ОСОБА_4 мав комплект ключів від спірної квартири, а також щодо того, що ані позивач, ані відповідачі не проживають у спірній квартирі.
23.09.2025 ОСОБА_4 звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначив, що відповідачі змінили замки спірної квартири, чим перешкоджають йому користуватися спільним майном. Листом від 03.10.2025 Відділ поліції №1 Бучанського РУП повідомив заявника про відсутність підстав для реєстрації відомостей в ЄРДР та заявнику було рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні надали показання про те, що 08.04.2025 за проханням ОСОБА_4 вони прибули за адресою квартири, що розташована по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 намагався ключами відкрити двері квартири, проте вони не відкрилися. Свідки бачили, що на час прибуття до квартири лічильник обліку електроенергії фіксував споживання електроенергії. Свідок ОСОБА_7 також повідомив про те, що був присутній 14.10.2021 у вказаній квартирі під час госпіталізації матері ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та чув як матір сказала сину взяти ключі.
Відповідач надала заперечення проти показань свідків, посилаючись на те, що вони мають розбіжності та є неточними. Крім того, ОСОБА_4 має на дачі такі ж двері, то міг використовувати ключі саме від неї, а свідки не мали можливості встановити належність ключів саме цьому замку. Матір ОСОБА_6 відповідно до медичних документів була у безпорадному стані та не могла надавати вказівки присутньому сину. Відповідач ставить під сумнів перебування свідка ОСОБА_7 у квартирі під час госпіталізації матері. На підтвердження своїх міркувань відповідач долучила медичні документи щодо госпіталізації ОСОБА_6 , фото під`їзду, довідку від експлуатаційної організації щодо часу проведення фарбування стін в під`їзді.
Судом було досліджено відеозапис, на якому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 прибули до спірної квартири та ОСОБА_4 намагався відкрити замок квартири, вставивши ключа в замкову щілину, та повідомивши про те, що ключ в щілині не обертається.
Суд оцінює досліджені докази як належні, допустимі, достовірні та достатні.
Своєю чергою розбіжності показань свідків в частині кольору стін під`їзду, порядку розташування дверей квартири, вигляду ключів, а також в частині того, чи мала можливість матір позивача та відповідача під час її госпіталізації в лікарню давати доручення сину, не мають суттєвого значення для вирішення цієї справи та не є підставою вважати, що свідки надали завідомо неправдиві показання. 
Крім того, судом було досліджений аудіо запис розмови, що сталася між позивачем та відповідачами, під час якої позивач пропонував ОСОБА_2 відкликати позов до позивача про визнання недійсним заповіту щодо земельної ділянки в обмін на 1/6 частину права власності позивача на спірну квартиру на користь відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 301 ЦК України обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою.
Оскільки досліджений запис не містить ознак правопорушення та позивач не надав згоди на розповсюдження такої інформації, суд не бере до уваги такий доказ як недопустимий. 

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.  На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.  Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
З досліджених судом доказів слідує, що позивач, як співвласник майна, не має можливості потрапити у спірну квартиру, своєю чергою відповідачі, які мають такий доступ, не сприяють реалізації права позивача на користування спільним майном. Водночас судом не було встановлено, що відповідачі змінили замки квартири та відповідно створювали перешкоди для реалізації права позивача на користування майном.
Згідно з ст. 34 ЗУ «Про основні засади житлової політики» держава забезпечує особам належні та рівні умови для захисту права на житло в порядку і спосіб, визначені законом.  Власник або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на житло відповідно до закону.  Захист права на житло здійснюється особами у спосіб, визначений законодавством.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. 
Зважаючи на те, що судом встановлено, що позивач, як співвласник майна, не має можливості потрапити у спірну квартиру, своєю чергою відповідачі, які мають такий доступ, не сприяють реалізації права позивача на користування спільним майном, враховуючи те, що судом не було встановлено, що відповідачі змінили замки квартири та відповідно створювали перешкоди для реалізації права позивача на користування майном, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог в частині вселення позивача до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що буде достатнім для відновлення його права користування майном.
Посилання відповідачів на те, що позивач має можливість безперешкодно потрапити в спірну квартиру, використовуючи власні ключі, судом відхиляється. Адже, судом було встановлено, що ті ключі, які є у позивача та які він вважає такими, що належать до вказаного замка, не відчинили дверей квартири. Довід відповідачів про те, що позивач пропонував ОСОБА_2 відкликати позов до позивача про визнання недійсним заповіту щодо земельної ділянки в обмін на 1/6 частину права власності позивача на квартиру на користь відповідача, не спростовують висновків суду, адже само собою не спростовує наявність у позивача перешкод потрапити до спірної квартири.
Оскільки судом не було встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів, суд дійшов висновку про необхідність покласти на позивача судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору, що відповідає вимогам передбаченим ч. 9 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 244, ч. 5 ст. 268 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 273, 354 - 355 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та вселення задовольнити частково.
Вселити ОСОБА_4 до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя    Мартиненко В.С.