Справа № 466/10401/25 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 33/811/325/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

з участю захисника – адвоката Шипілова О.В.,
представника потерпілої – адвоката Фис У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Шипілова О.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2025 року
в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накледене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних доходів громадян, а саме 340,00 грн в дохід держави. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06.11.2025 близько 12:30 год., за місцем проживання АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив психологічне домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурними словами, погрожував їй фізичною розправою, чим заподіяв шкоду її психологічному здоров`ю. Таким чином гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
На постанову судді захисник – адвокат Шипілов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суддя виніс оскаржуване рішення без врахування та встановлення усіх обставин справи.
Звертає увагу, що суддею взято до уваги лише матеріали справи, надані поліцією, а саме: терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 612115 та пояснення представника потерпілої – адвоката Фис У.М., які ґрунтуються лише на припущеннях, особистих емоційних висновках, що призвело до постановлення неправомірного та незаконного рішення.
Зазначає, що суддя у той же час не взяв до уваги, що вищевказаний заборонний припис оскаржується в Львівському окружному адміністративному суді та зазначив, що цей припис не пов`язаний зі справою про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Стверджує, що судом не взято до уваги, що форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.11.2025 заповнена з порушенням вимог розділу ІІ Порядку № 654.
Апелянт вказує, що за характером є спокійним та врівноваженим; він – пенсіонер ІІІ групи, яку отримав внаслідок професійних захворювань та довготривалої роботи шахтарем. У шлюбі у ОСОБА_1 та його дружини народилося 2 дітей, забезпечення яких здійснює саме ОСОБА_1 .
Також вважає, що суд не взяв до уваги наявність сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, що стало однією з підстав подання потерпілою позовної заяви про розірвання шлюбу, яка була задоволена рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 22.12.2025.
Зауважує, що наявність факту сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.
Представник потерпілої – адвокат Фис У.М. надіслала заперечення на апеляційну скаргу, просить залишити таку без задоволення, а постанову судді – без змін.
Додатково долучає докази, які не були наявними у ОСОБА_2 та мають значення для об`єктивного вирішення даної справи, серед яких зокрема є висновок психолога від 29.12.2025, а також відеозаписи. 
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, про поважні причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не скерували.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, та із врахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважає за можливе проводити розгляд без участі ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 .
Захисник – адвокат Шипілов О.В. та представник потерпілої – адвокат Фис У.М. не заперечували проти розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 .
Заслухавши пояснення захисника адвоката Шипілова О.В на підтримку апеляційної скарги, представника потерпілої – адвоката Фис У.М., яка вважає постанову судді законною та обґрунтованою, а тому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, повторно протягом року.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2025 року серії ВАД № 481824, згідно з яким ОСОБА_1 06.11.2025 близько 12.30 год. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоди психічному здоров`ю.
Підставою для складання вказаного протоколу стала заява ОСОБА_2 від 06.11.2025 до ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, відповідно до якої вона просить вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , який 06.11.2025 близько 12.30 год. вчинив щодо неї психологічне насильство, за їх спільним місцем проживання у АДРЕСА_3 , а саме: виживав нецензурну лексику в її сторону, обзивав, словесно погрожував фізичною розправою, чинив моральний тиск (а.с. 2).
Також у ОСОБА_2 інспектором СПНД ВП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Пономарьовою І.О. 06.11.2025 відібрано письмові пояснення, відповідно до яких 11.06.02025 близько 12.30 год. за адресою: АДРЕСА_3 відбулася словесна перепалка на фоні ревнощів, під час якої її чоловік ОСОБА_1 неодноразово обзивав її: називав потворою, шлюхою. Чинив моральний тиск, погрожував забрати у неї дітей, погрожував убити її (а.с.3).
Згідно з формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.11.2025 визначено високий рівень небезпеки.
Окрім цього щодо ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис серії АА №612111 від 06.11.2025 року терміном на 5 діб.
Окрім цього у суді апеляційної інстанції захисником Фис У.М. було надано висновок психолога від 29.01.2026, відповідно до якого у ОСОБА_2 в результаті домашнього насильства спостерігається значне зниження рівня якості життя (згідно з критеріями ВООЗ), а саме: часта втома, фізичний дискомфорт, апатія, депресивні думки.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим твердження захисника Шипілова О.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є необґрунтованими.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення психологічного насильства, яке у розумінні п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Враховуючи наведене, посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 насправді не вчиняє до ОСОБА_2 домашнього насильства, а між ним наявні лише сварки, не заслуговують на увагу.
На думку апеляційного суду, складений протокол про адміністративне правопорушення з додержанням вимог КУпАП містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин із зазначенням порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Шипілова Олександра Вікторовича залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя       Альберт БЕЛЕНА