Cправа № 127/31025/25
Провадження № 2-а/127/276/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Березовської О. А.,
за участю секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
01.10.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7882 від 17.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Позов мотивовано тим, що 17.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №7882 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою визнано позивач винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17 000 грн.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 5449 від 03.09.2025 та при винесенні постанови № 7882 від 17.09.2025 року, відповідачем не були враховані обставини, що пом`якшують відповідальність позивача, самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.09.2025 року на нього було складено протокол але не було надано направлення для проходження ВЛК, що свідчить про відсутність необхідності проходження позивачем ВЛК.
Також позивач зазначив, що на момент звернення позивача до відповідача 03.09.2025 р. щодо проходження відповідної комісії ВЛК та зняття з розшуку, позивач мав відстрочку від мобілізації до 05.11.2025 року.
Відстрочка позивачу надається постійно з 2024 року на підставі подання відповідних заяв на відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як такому який має одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи та відсутності іншої особи, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати. 
Позивач вважає постанову № 7882 від 17.09.2025 року протиправною, такою, що винесена з порушенням матеріального права та процедури її винесення, тому підлягає скасуванню.
Отже, відповідач фактично притягнув позивача до відповідальності за те, що він до 05.06.2025 не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, попередньо самостійно не звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому він перебуває на військовому обліку або через електронний кабінет військовозобов`язаного з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду, вчинивши своїми діями адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.
Враховуючи викладене позивач просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №7882 від 17.09.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 17 000, 00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 01.10.2025 головуючим суддею визначено суддю Березовську О. А. Справа передана судді 02.10.2025.
02.10.2025 задля визначення підсудності справи судом було згенеровано відповідь №1847990 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
24.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.
12.11.2025 від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків у позовній заяві.
Ухвалою суду від 28.11.2025 позивачу поновлено процесуальний строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; витребувано від відповідача копію справи про адміністративне правопорушення.
02.12.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Томляк Т. С. про забезпечення вищевказаного позову, що унеможливить порушення прав та інтересів позивача.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2025 заяву представника позивача  ОСОБА_1  - адвоката Томляк Т. С. про забезпечення адміністративного позову  ОСОБА_1  задоволено та зупинено стягнення за виконавчим провадженням №79634281 від 21.11.2025, яке здійснюється на підставі виконавчого документа – постанови №7882 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 17.09.2025 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №127/31025/25.
Суд направив відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_3 копію ухвали суду від 28.11.2025 за місцем знаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвала одержана 15.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.52).
12.12.2025 на адресу суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду від 28.11.2025 та надано витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
12.01.2026 на електрону адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Томляк Т. С. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, з якими вона ознайомилася 14.01.2026.
15.01.2026 на адресу суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» надійшли від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Томляк Т. С. пояснення, в яких вона викладає свою позицію посилаючись на законодавство України, а саме: Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу», Постанову КМУ №1487 від 30.12.2022, КУпАП, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Положення про військово – лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МОУ №402 від 14.08.2008, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024. Також зазначає, що чинним законодавством визначено процедуру направлення військовозобов`язаного на проходження ВЛК, яка повинна бути дотримана уповноваженими органами та посадовими особами, яка на думку представника позивача не була дотримана. Позивачу не вручалась повістка для виклику на медичний огляд, направлення на медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації в особливий період.
Отже, в діях ОСОБА_1 , на думку позивача, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПАП. Окрім зазначеного, позивач самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , проти проходження ВЛК не заперечував та був готовий пройти його, однак не отримав відповідного направлення.
Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 12 год. 00 хв. 19.01.2026 сторони не з`явилися з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Судове засідання було відкладено до 11 год. 30 хв. 18.03.2026.
19.01.2026 після судового засідання на електрону адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Томляк Т. С. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позовну заяву просить задовольнити повністю та стягнути з відповідача судові витрати.
Судом встановлено, що відповідачем не отримано копію позовної заяви з додатками, тому 13.04.2026 було додатково направлено відповідачу позовну заяву з додатками, яка була отримана відповідачем 16.04.2026.
До суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 21.04.2026 надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Скопчака Я. В., в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що 03.09.2025 командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 – лейтенантом ОСОБА_3 , уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №1169 від 25.12.2024, було складено протокол №5349 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . 
Як вбачається із вказаного протоколу, ОСОБА_1 будучи у встановленому порядку визнаний обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-ІХ від 21.03.2024 (в редакції Закону №4235-ІХ від 12.02.2025) в частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
ОСОБА_1 до протоколу надав письмові пояснення, що він не пройшов ВЛК згідно чинного законодавства. Зауважень до протоколу не надійшло. 
17.09.2025 постановою №7882, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. На момент розгляду справи від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило, просив розглянути справу без його участі, про дату та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується підписом в протоколі.
У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 на розгляд справи, постанова №7882 від 17.09.2025 направлена позивачу в порядку та в строки, передбачені ст. 285 КУпАП, поштовим оператором Укрпошта 20.09.2025 на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що підтверджується чеком поштового оператора.
Відповідно до облікової карки, 31.08.2005 ОСОБА_1 взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій наявна відмітка про те, що він згідно ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 від 22.01.2004 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр.І, 10б.
Наказ Міністерства оборони від 20.12.2017 №684, яким було затверджено Перелік випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних, втратив чинність від 29.08.2024 на підставі наказу Міністерства оборони №509 від 25.07.2024.
Оскільки, ОСОБА_1 є громадянином України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час до 04.05.2024 та який не виключений з військового обліку, відповідно до пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-ІХ від 21.03.2024 (в редакції Закону №4235-ІХ від 12.02.2025), він був зобов`язаний до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста. Доказів того, що позивач самостійно звертався до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в період з 04.05.2024 до 05.06.2025 і пройшов медичний огляд до 05.06.2025, позивачем не надано та ця обставина останнім не заперечується. 
При цьому не можуть братись до уваги доводи позивача про те, що він не зобов`язаний був проходити медичний огляд, оскільки в нього була діюча відстрочка (бронь) від призову на військову служби, виходячи з п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.
Твердження позивача про те, що у нього не виник обов`язок проходити ВЛК, оскільки йому не було вручено відповідну повістку, є безпідставними, бо після внесення змін до законодавства саме на громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності законом, було покладено обов`язок самостійно звернутися до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. 
Отже, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Щодо твердження позивача, що строк накладення стягнення закінчився, то такі висновки є безпідставними та спростовуються тим, що відповідно до частина 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Отже, правопорушення є триваючим.
Враховуючи, що 03.09.2025 було виявлено порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №5349, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності №7882 прийнята 17.09.2025, то ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності в межах строків, визначених у ст. 38 КУпАП.
Отже, відповідно до ст. 38 КУпАП перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності розпочинається не з моменту коли орган міг довідатись про наявність порушення, а саме з моменту виявлення правопорушення. 
Посилання позивача на те, що трьох місячний строк протягом якого відповідач мав повноваження виносити постанови про накладення адміністративного стягнення закінчився є безпідставними виходячи також з таких мотивів та передбачених законом підстав: правопорушення, вчинене позивачем, носить характер триваючого, оскільки ним не було виконано вимоги «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04.02.2025) пройти повторний медичний огляду з метою визначення придатності до військової служби та в подальшому вимоги Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 (далі за текстом Закон №4235- ІХ), яким були внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні та яким продовжено строк до 05.06.2025. Ці вимоги Закону не було виконано ні протягом наданого строку (до 05.06.2025), ні після спливу цього строку. З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, носить характер триваючого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в межах строків, визначених у ст. 38 КУпАП. 
Представник відповідача просить продовжити строк на подачу відзиву у справі №127/31025/25, відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судове засідання, призначене на 08.05.2026, провести без представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
23.04.2026 на адресу суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» надійшла від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Томляк Т. С. відповідь на відзив, в якій нею зазначено, що ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав 15.12.2025, про що свідчить копія наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та заява про виконання ухвали суду. Окрім того, на думку представника позивача строк на подання відзиву на позовну заяву сплив ще 30.12.2025.
Окрім того, судові засідання призначалися неодноразово, зокрема 19.01.2026 та 18.03.2026, на які відповідач не з`являвся, а лише майже через чотири місяці з дня закінчення строку на подання відзиву на позов подав такий відзив. Оскільки процесуальний строк подання відзиву та доказів по справі, встановлений ухвалою суду від 28.11.2025 сплив, відповідач до закінчення цього строку не звернувся із заявою про продовження строку, підстави для продовження строку для подання відзиву відсутні.
Вважає, що вимога відповідача про продовження строку для подачі відзиву на позовну заяву є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
На думку сторони позивача посилання відповідача на велику завантаженість у роботі не відповідає вказаним критеріям, оскільки: відповідач є суб`єктом владних повноважень, який здійснює свою діяльність на постійній професійній основі; організація роботи, розподіл обов`язків між працівниками та дотримання процесуальних строків є зоною відповідальності самого органу; відповідач не надав жодного доказу, який би свідчив про об`єктивну неможливість підготувати та подати відзив у встановлений строк.
Крім цього, зазначене вище свідчить про неналежну організацію забезпечення представництва з боку відповідальних осіб суб`єкта владних повноважень та його недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків, що в свою чергу не може вважатися поважними підставами для поновлення пропущеного строку
Звертає увагу суду, що відповідач: був належним чином повідомлений про відкриття провадження; достеменно знав про встановлений судом строк для подання відзиву; не звертався до суду із заявою про продовження строку до його спливу, як це передбачено ч.2 ст. 121 КАС України. Зазначене свідчить не про поважність причин, а про недобросовісну процесуальну поведінку, яка спрямована на затягування розгляду справи, що є неприпустимим з огляду на принципи: змагальності сторін; рівності учасників процесу; розумних строків розгляду справи.
Зазначає про те, що безпідставне продовження строку для подачі відзиву суб`єкту владних повноважень ставить позивача у нерівне процесуальне становище та фактично заохочує ігнорування вимог процесуального закону з боку державного органу, який вимоги КАС України у своєму відзиві називає «надмірним формалізмом», особливо поряд з тим, що пропущений строк становить майже чотири місяці та не є незначним.
За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені законодавством наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу.
Просить відмовити ІНФОРМАЦІЯ_3 у продовженні строку для подачі відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву залишити без розгляду та повернути відповідачу, як такий що поданий з грубим порушенням процесуальних строків передбачених КАС України.
Суд, ознайомившись з відзивом на позовну заяву та відповіддю на відзив, зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що 09.12.2025 судом відповідачу була направлена ухвала суду від 09.12.2025 про відкриття провадження у справі без позовної заяви з додатками. 12.12.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій представник відповідача зазначив, що на момент звернення з цією заявою до суду відповідачу не було надіслано копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, просив направити йому копію позовної заяви з додатками. Копія позовної заяви з додатками була направлена відповідачу судом 13.04.2026, одержана 16.04.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що позовна заява з додатками отримана відповідачем 16.04.2026, відзив на позовну заяву поданий 21.04.2026, суд вважає, що строк на подання відзиву відповідачем не пропущений, тому відзив має бути взятий до уваги при ухваленні рішення суду.
В судове засідання сторони не з`явились. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
По справі судом встановлені нижче зазначені факти та відповідні їм правовідносини.
Судом досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача (а.с. 5-13) та письмові докази, надані позивачем, з яких вбачається таке:
03.09.2025 командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 – лейтенантом, ОСОБА_3 був складений протокол №5349 про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.5-6, 44-45). Суть адміністративного правопорушення в такому: « ОСОБА_1 будучи у встановленому порядку не виконав вимоги пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-ІХ від 21.03.2024 (в редакції Закону №4235-ІХ від 12.02.2025) в частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ст. 210-1 КУпАП та, враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період то громадянин  ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП».
В протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що  ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудиться о 10-00 17.09.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що є підпис  ОСОБА_1 
ОСОБА_1 під підпис був вручений другий примірник протоколу 03.09.2025. В поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 зазначив, що не проходив ВЛК згідно чинного законодавства. Заяв та зауважень  ОСОБА_1 не мав, просив протокол розглядати без його участі, про що він вказав власноручно.
До протоколу додається копія паспорта громадянина України  ОСОБА_1 .
З постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (а.с. 7-9, 48-50), вбачається, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 17.09.2025 було винесено постанову №7882 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000, 00 грн.
В постанові зазначено, що громадянин  ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку визнаним обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-ІХ від 21.03.2024 (в редакції Закону №4235-ІХ від 12.02.2025) в частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУПАП. Медичний огляд пройшов 22.01.2004.
За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ст. 210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, то громадянин  ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Постанова була винесена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до довідки від 22.08.2025 вих. №362/11849, виданої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , останньому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації як такому, що здійснює догляд за особою з інвалідністю ІІ групи, на строк до 05.11.2025 (а.с. 11). На підтвердження того, що позивачу було надано і раніше відстрочку ним було надано довідки, аналогічні зазначеній від 21.01.2025 №362/604 на строк до 07.02.2025 та від 23.05.2025 №362/4977 на строк до 06.08.2025 (а.с.12, 13).
Також судом були досліджені такі письмові докази та встановлені фактичні обставини:
21.11.2025 було відкрито ВП №79634281 постановою від 21.11.2025 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 34 000, 00 грн на підставі постанови №7882, виданої 17.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 29).
Електронний військово-обліковий документ «Резерв+» на ім`я ОСОБА_1 , сформований 02.09.2025, в якому зазначено: дата уточнення даних – 15.01.2025, дата проходження ВЛК – 22.01.2004, тип відстрочки – п. 13 ч. 1 ст. 23, відстрочка дійсна до 05.11.2025, з 18.08.2025 знаходиться в розшуку в зв`язку з порушенням військового обліку (а.с. 46).
Копія постанови була направлена позивачу за місцем проживання 20.09.2025, що підтверджується копією фіскального чека (а.с. 51 зворот).
Згідно з відомостями облікової картки ОСОБА_1 , він з 31.08.2005 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає переогляду, згідно з висновком ВЛК від 22.01.2004 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр. І, ст.10 б (а.с. 47).
Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , досліджених в ході розгляду справи вбачається, що позивач був повідомлений належним чином про місце, дату і час розгляду справи о 10-00 17.09.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить підпис позивача у протоколі про адміністративне правопорушення №5349 від 03.09.2025 у відповідній графі.
Суд, ознайомившись з вимогами позивача, враховуючи відзив на позовну заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази, доходить висновку, що у задоволенні позову має бути відмовлено з таких підстав.
Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», КУпАП та нижче зазначеними нормами законодавства.
Ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена стаття КУпАП є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України «Про оборону України» визначено права та обов`язки громадян України у сфері оборони.
Так, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначенні ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так, частиною першою цієї статті, зокрема, передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
04.05.2024 набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Ним же було передбачено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до набрання чинності цим Законом, протягом 9 місяців з дня набрання ним чинності підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
У відповідність до зазначеного Закону України був приведений наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначається процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.
Водночас, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025 було внесено зміни і викладено положення у такій редакції:
«2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2024, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Позивачу, як вбачається з вище зазначеної постанови інкримінується непроходження до 05.06.2025 повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. 
Як вбачається з П. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024, суб`єкт цього адміністративного правопорушення спеціальний - це громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до 04.05.2024.
В наданих суду відповідачем матеріалах справи про адміністративне правопорушення є належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатними до військової служби, дата проходження ВЛК -22.01.2004, перебував з 18.08.2025 в розшуку, причина розшуку у зв`язку з порушенням військового обліку. Позивач не оспорює, що він був визнаний ВЛК непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Суд критично оцінює твердження позивача, що він не одержував повістку для проходження ВЛК та не зобов`язаний був проходити медичний огляд у зв`язку з відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації. 
Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону №4235-IXвід 12.02.2025) дозволяє дійти висновку, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024, зобов`язані були до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Отже, вище зазначена норма закону не передбачає виклику військовозобов`язаного повісткою для проходження медичного огляду. Закон покладає на військовозобов`язаного обов`язок самостійно звернутися за направленням, вказуючи альтернативні шляхи виконання цього обов`язку. 
Суд звертає увагу, що вказаним законом не встановлено виключення у виконанні цього обов`язку для осіб, які мають відстрочку від призову на військову службу (бронь), єдине обмеження, яке встановлено - для осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю. Суду сторонами не надано доказів, що позивач є особою, визнаною в установленому порядку особою з інвалідністю.
Отже, у ОСОБА_1 , який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час, проходив ВЛК 22.01.2004, не виключений з військового обліку, виник обов`язок до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом особистого звернення до ТЦК та СП або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Позивач не надав суду доказів звернення для отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та проходження такого огляду до 05.06.2025. Позивач перебував в розшуку з 18.08.2025 у зв`язку з порушенням військового обліку.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, виходячи із положень ч. 2 ст. 77 КАС України та закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.
В ході розгляду справи судом встановлена наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Щодо додержання стоків накладення адміністративного стягнення суд зазначає таке.
Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.
При триваючому правопорушенні слід встановити коли воно було виявлено відповідачем, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено лише протягом трьох місяців з дня його виявлення, відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП.
З військово – облікового документу «Резерв+», копія якого надана представником відповідача вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 18.08.2025 перебуває в розшуку, отже, саме 18.08.2025 слід вважати днем виявлення відповідачем правопорушення скоєного позивачем. Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності 17.09.2025, тобто в межами трьох місячного строку передбаченого ч. 9 ст. 38 КУпАП.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі викладеного та керуючись статями 1, 6, 7, 9, 210-1, 235, 245-249, 251, 252, 254-256, 279, 280, 283, 288 КУпАП, статями 2, 3-9, 44, 72-79, 90, 94, 132, 139, 143, 211, 217, 241-246, 257-258, 262-263, 268-272, 286 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №7882 від 17.09.2025 у справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складене 15.05.2026.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ЄРДПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя         Олена БЕРЕЗОВСЬКА